209 



donijeli, osobito sam Ciamician, koji donosi i lijepe slike. Dok na je- 

 dnom mjestu veli autor „Hebella parasitica sitzt an der Aglaophenia in 

 der Regel an der Vorderseite des ganzen Stammes" dotle na dru- 

 gome mjestu veli: „Ich muss noch ein mal betonen, dass der Stolon von 

 Hebella, was ich an sehr reichem Materiale konstatieren konnte, immer 

 nur an der Vorderseite des Stammes der Aglaophenia sitzt, und nie an 

 der Rückseite, also nicht auf jene Art, wie dies aus Ciamicians Abbil- 

 dung ... zu entnehmen ist". Ona prva konstatacija autorova je svakako 

 ispravnija. Ciamician je svoju sliku vjerno po preparatu nacrtao, te ne- 

 mam.o razloga ne povjerovati mu. 



Snošaj između Lafoee i Aglaophenie nije nipošto specijaliziran. Nije 

 možda jedna vrsta Aglaophenie jedina, na kojoj ta Lafoea dolazi, nego 

 ima tih oblika čitav niz. 



Na nekojim hidrotekama našao je autor dvo- i višestruki rub, a to 

 se u tekatnih Hidroida Vrlo često opažalo. Autor je sklon uzeti, da ovakva 

 reduplikacija ruba znači ojačanje teke, a time i bolje zaštićenje polipa. 

 Prema tome bi ta reduplikacija bila izraz prilagodbe na mehaničke in- 

 zulte. Po našem mišljenju, koje nalazi u literaturi brojne dokaze, pripada 

 taj pojav jedino i isključivo u područje regeneracije bez ikakvog teleo- 

 loškog momenta, no o tome će drugi put biti više govora. Baš u Lafoea 

 parasitica je „reduplikacija hidrotekinog ruba" razmjerno reda, nego u 

 u drugih aparabiotičkih oblika. 



Još jednu riječ o pripadnosti ovoga oblika rodu Hebella. Kako smo spo- 

 menuli, autor je isti taj oblik po obretniku pribrajao rodu Lafoea. Upoznavši 

 se naknadno s radnjom Marktanner-Turneretschera („Die Hydroi- 

 den d. k. h. nat. hist, Hofmuseums", Annalen d. k. k. Hofmus. V. Wien 

 1900), koji pribraja taj oblik rodu Hebella (po Allmanu) slijedi ga sad 

 u tome s razloga, što se u tog oblika nalazi diafragma (Jickeli ju je već 

 prije opisao a po Brochu je nema.) Međutim ta pripadnost ne može biti 

 sve dotle definitivno određena, dok se ne nađu spolni individui. Ovo mi- 

 šljenje zastupa i Broch, koji ovamo broji i nekolike „nove vrste": L. 

 gigas Pieper, Hebella cylindrata Mrkt., a po sebi se razumije, da po tome 

 ovamo pripada i autorova „nova odlika" Lafoea pocilliim var. adriatica. 



Dr. J. Hadži. 



A. Steuer: Adriatische Planktonamphipoden. Mit 3 Taf. u. 1 Txtg. 

 Sitz. ber. d. k. Akad. d. Wiss. Wien. Bd. CXX. 1911. U ovom priopćenju 

 donosi autor diagnoze i potanje opise svih do sada sigurno u Jadranu 

 ustanovljenih planktoničkih Amphipoda. Najobičniji je oblik: Euthemisto 

 compressa Goes, a u opće su u južnom Jadranu običniji, dočim se u sje- 

 vernom većinom javljaju kao zimski gosti poput meduze Umbrosa lobata 

 te nekih Ctenopora. 



Dolazi još ovih sedam oblika : Chronima sedentaria Forsk., do sada 

 samo u Senju po F. Dobijašu uhvaćena,' obitava plašt Pyrosome; Phroni- 

 mella elongata Cls. (Dubrovnik); Hyperoche mediterranea Senna (Rovinj) 

 mladi i ženke drže se meduza, dok mužjaci slobodno plivaju; Hyperia 



