211 



Adolf Steuer: Adriatische Pteropoden. Mit 9 Textfig. Sitz. ber. 

 d. k. Akad. d. Wissenschaften. Bd. CXX. 1911. I za jadranske Pteropode 

 vrijedi pravilo: da ih raznolikijih ima u južnom dijelu Jadranskoga mora 

 nego u sjevernom. Steuer navodi 17 vrsta Pteropoda za Jadran, te ih 

 kritički obrađuje specijalno sa zoogeografskoga gledišta. 



Dr. J. Hadži. 



Hans Przibram, Die Umwelt des Keimplasmas. I. Arbeitsprogram. 

 Archiv für Entwicklungsmechanik der Organismen hrgbn. von Prof. Wilh. 

 Boux. XXXIII. B. 3—4 Heft p. 666—681. 1912. Leipzig, Wilhelm Engelman. 



Pitanje o nasljeđivanju stečenih osobina ušlo je po Przibramu u 

 novi stadij. 



Ne radi se više o tom, da li se karakteri, koji su utjecajem spoljaš- 

 njeg svijeta na tijelo roditelja postali, opažaju nanovo kod mladih pod 

 istim prilikama; ovo je već gotovo kod svih većih životinjskih i biljnih 

 grupa eksperimentima dokazano, nego više je problem u tom, kojim putem 

 promjene nasljednika budu stvorene ili izazvane. 



Przibram je prilikom referisanja o eksperimentalnim slučajevima po- 

 stavio u svojoj Eksperimentalnoj Zoologiji tri mogućnosti, kako nove na- 

 sljedne osobine postaju: 



1. nove nasljedne osobine postaju bez obzira na somatske promjene 

 u kličnim stanicama, ako iste dođu pod utjecaj spoljašnjih faktora (varija- 

 cije klične plasme, germinogeno nasljeđivanje); 



2. nove nasljedne osobine mogu prvo usljed utjecaja spoljašnjih fak- 

 tora u somi postati i zatim budu prenesene na kličnu plasmu, ma ova i 

 ne bila izložena spoljašnjim faktorim (somatogeno nasljeđivanje ili so- 

 matska indukcija); 



3. nove nasljedne osobine postaju u somi i u kličnim stanicama 

 adekvatno, ako ove posljednje budu od istih faktora kao i prvi dirnuti 

 {paralelna indukcija). 



Przibram se nije odlučio ni za jedan način nasljeđivanja, a ponaj- 

 više zato, jer mi vrlo malo znamo o „Umweltu" kličnih stanica, shvatio 

 se taj okoni svijet (Umwelt) ili samo kao tijelo roditelja ili kao spoljni 

 svijet u širem smislu. 



Šta više čudno je, kako su se dosad malo trudili, da se utvrdi, pod 

 kakvim se fizikalno-kemijskim prilikama klične stanice nalaze, iako su stva- 

 rani tako dalekosežni zaključci — i za njih se žestoko borilo, — kao što 

 je potpuna nezavisnost kličnih stanica ili plazme od some (Weismann) 

 ili nemogućnost dostizanja kličnih stanica po spoljašnjim faktorima, koji 

 somu promjenjuju (Semon). 



Taj nedostatak upotpuniti, činilo se tim važnijim, jer poznavanje 

 okonog svijeta kličnih stanica jest bezuvjetna pretpostavka, da se pro- 

 sudi, da li se nije pri objašnjavanju nasljeđivanja stečenih karaktera za- 

 uzelo već apriori neispravno stanovište. 



Program rada za istraživanje Umwelta kličnih stanica obuhvaća dva 

 veća kompleksa pitanja; prvo istraživanje i uspostavljanje fizikalnih od- 



