212 



nosa, pod kojim su klične stanice normalno u tijelu i drugo promjene, 

 koje ti odnosi pretrpe pri promjeni okonog svijeta (tijela, some ili spo- 

 Ijašnjih faktora) i najzad treće: uzajamne odnose između kličnih stanica 

 i ostalog tijela, dakle između unutrašnjeg okolnog svijeta u užem smislu. 



Metodom može poslužiti prvo direktno mjerenje neposrednog utje- 

 caja spoljašnjih faktora na klične stanice. To ne će biti lako uvijek postići, 

 nego će se morati na mjesto kličnih stanica umetnuti registrirajuće mat'e- 

 rije, koje su u stanju, da utvrde djelovanje faktora. 



Gdje probojnost some (prodiranje kroz somu) ne bi se moglo po- 

 stići nego samo smrću ili oduzimanjem povećih dijelova somatskih, pojed- 

 nostavio bi se postupak time, što bi se oduzimali, upotrijebili samo oni dije- 

 lovi, kroz koje spoljašnji faktori najkraćim putem mogu da dođu do kličnih 

 stanica. 



Te iste metode, kombinovane sa samovoljnim promjenjivanjem ja- 

 čine svakog pojedinog spoljašnjeg faktora i ispitivanjem umjetno promje- 

 njenih životinja donijet će riješenje i drugog kompleksa pitanja. 



Naprotiv bit će treći dio istraživanja teži, jer se u tom slučaju naj- 

 više radi oko toga, da se dokaže, da li u kličnim stanicama postoje razlike 

 prema njihovu okolnu svijetu a i prema neposredno opkoljujućoj somi. 

 To bi bilo i zato teško, jer bi bilo moguće, da se klične stanice, kad bi 

 jedan faktor prodro do njih, mogu braniti od utjecaja tog faktora, te se 

 eventualne promjene u tom slučaju ne bi mogle svesti na direktno djelo- 

 vanje tih faktora. 



Istraživanje okonog svijeta kličnih stanica bit će prema objektu i 

 prema spoljašnjem faktoru različno. 



Ako se spoljašnji faktori podijele prema Davenportu u osam njih : 

 1. kemijske, 2. vlagu, 3. gustinu, 4. mehanične, 5, težu, 6. električne, 7. zračne 

 ili svjetlovne i 8. toplotne, tad nastaje pitanje, na kojem objektu da se 

 ispituju. 



Prema toj podjeli rade na ovoj seriji ovi: za kemijske agencije — 

 A. Walther; za vlagu — S. .Morgulis; za svjetlost — S. Šećerov; za to- 

 plotu — E. Congdon. 



Za njekoje faktore već su poznati slučajevi probojnosti some i do- 

 piranja gornjih faktora do kličnih stanica. 



Tako je prijelaz bojnih supstanca, što mast rastvaraju, na klične 

 stanice poznat, kao što dokazuju pokusi Litowskog na moljcima, Gage-a 

 i Riddla na morskom prasetu i kokošima. Za prodiranje some težom daju 

 pak Steineovi eksperimenti kažiput. Probojnost svjetlošću, naročito Rönt- 

 genovim, Bequerelovim i radijevim zracima poznata je, iako ovi ne imaju 

 važnost za ove biološke probleme, budući da ne igraju uloge u prirodi; 

 za taj problem važniji su obični sunčani svjetlostni zraci, koji u životu 

 kako životinja tako i biljaka imaju veliku važnost. Probojnost some tem- 

 peraturom i paralelnost utjecaja dokazuju naročito Tovverovi pokusi. 



Slavko Šećerov. 



E. D. Congdon, — The surroundings of the germ plasma. 111. The 

 interal temperature of warm-biooded animals (Mus decumanus, M. mus- 



