224 



do novije doba poznat samo iz Boke i Crne gore, no raste i 

 u Hercegovini na Prenju i po drugim planinama. Kod Dragalja 

 druguje sa Primala suaveolens, Aremonia agrimono- 

 idesiBunium montanum. Dalje Dragalja morali su sja- 

 šiti, poći pješke gustom bukovom šumom, koja je u jedan mah 

 prestala i putnicima se otvorio vidik na Orjen. Dalje se medju 

 bukvu izmiješao Pinus leucodermis (Panzerföhre, Schlan- 

 genhautkiefer), padajući u oči bijelo-sivom korom. 



Ovu vrstu bora obreo je Orjenu g. 1864. Franjo Maly, 

 a opisao ju Antoine u Oesterr. b. Ztschrft p. 366 — 368, pa 

 su pisali njoj i Fiala, Hempel i Wilhelm, Ascherson i Graeb- 

 ner, Boissier, Beck'). 



U Krivošijama zovu ga „muli ka", kao i u susjednoj Crnoj 

 gori, u Srbiji „munjika", u Hercegovini „bor-smrč". Na 

 Orjenu raste na dolomitnom ili travom obraslom tlu. Kao obično 

 u crnogorici, tako nema ni u ovim borovim šumama grmlja, a 

 drugo bilje pripada bližim pećinama i krasama. Deblo je mu- 

 like na dnu svito, što sam opazio i u bukava i borića na Velebitu 

 i u Gorskom kotaru, a lugari mi rekoše, da to potiče od snijega, 

 koji je mlade boriće tlačio, što bilježi i Beck (I.e. p, 356.). 



Donje kamene i travnate bočine Orjena pokriva u gustim 

 ledinama Sesleria Heufleriana, Carex sempervirens var, laevis i 

 Peucedanum longifolium, s kojima druguje Calamintha alpina, 

 Hippocrepis comosa, Hieracium sabinum i Iberis carnosa. Brojne 

 bijahu stabljike od Muscari botryoides i Scilla pra- 

 tensis. 



Za prisojne raspukline bilježi Ascherson Saxifraga la- 

 siophylla, Cardamine thalictroides, Thlaspi praecox i Valeriana 

 montana. 



Na tjemenici vrha, koji je pun grebena, oštrica, balvana i 

 litica, mrka je mulika, ali rastresena, dok je ostalo bilje poraslo 

 na raspuklinama. Cvala je Gentiana verna, u listu se raz- 

 vila G. lutea-), zlatio se Doronicum cordatum, Muscari 

 botryoides tu je još cvao, brojna bijaše Euphorbia ca- 

 pi tul ata, koja raste i na Biokovu. Do onda bijaše Orjen je- 



Beck I. c. p. 352.— 360. Sa slikom. — Vidi i D. Hire: Revizija 

 hrvatske flore. Dio I. (Zagreb, 1908.. p. 192., 193.). 

 -) Jest G. symphyandra. 



