239 



Kod Igala salijeva se u more Sutorina, kojoj je ušće na 

 obalama pjeskovito i ilovasto-pjeskovito. U slanom glibu raste 

 Lagurus ovatus, Polypogon monspeliense (oboje brojno), Carex 

 distans (i uz Sutorinu), Equisetum palustre, Holoschoenus vul- 

 garis, kojega ima i uz potočak u Trstenu i kod Dubrovnika, 

 Juticus acutus, J. maritimus, J. lamprocarpus. 



Za suhi pijesak pribilježio sam Sideritis purpurea, Aristo- 

 lochia clematitis (i Topla, Novi), Ajuga Chamaepytis, Brunella 

 laciniata, Galium verum var. trachyphyllum, Agrostis oliveto- 

 rum, Cynodon dactylon, Allium rotundum; uz korito Sutorine 

 Eupatorium cannabinum. 



Uz Sutorinu pruža se dolina istoga imena, nekoć poznata 

 sa svoje plodovitosti, dok nije dospjela u turske ruke. Po onom 

 pjeskaru zemlje su mrtve, no u dolini ima polja, njiva i vino- 

 grada. Sterilno tlo označuje Juniperus communis, Rubus ulmi- 

 folius, glog, trnula i brojna bujad. Po krasama vidi se i koja 

 rpa od Acanthus spinosissimus i Paliurus australis. Ove mrtve 

 zemlje steru se sve do Nagumanca, gdje počima bujno Kona- 

 vosko polje. 



Kad sam 28. lipnja Sutorinom putovao u Cavtat, ugledao 

 sam između Grude i Pločica veliku šumu od zelenike (Phil- 

 lyrea media), najveću u Dalmaciji, u kojoj su stabla 3 — 4 m. 

 visoka, 1 dm. debela. Zelenika druguje tu sa hrastom medun- 

 cem, brnistrom (Spartium junceum), maslinom, lovorikom, čem- 

 presom, a od povijuša je brojna Asparagus acutifolius. 



Krase oko Pločica pokrilo je smilje, tu i tamo stoji po 

 koje stablo od Pirus amygdalifonnis, no najkrasniji im je ures 

 „šuma" od planike (Arbutus unedo), kojoj je samo ravna 

 ona šuma između Maloga Lošinja i Ćunskoga. 



Tivat. 



Godine 1907. bio sam u ovim krajevima 6. kolovoza, g. 

 1908. 27. lipnja, pa me je toga radi zanimalo, što ću ovaj puta 

 naći. Krenuo sam od ovoga mjesta prama Lastvi. Pred časnič- 

 kim perivojem obična je bujad, po pustim mjestima Pallenis 

 spinosa var. croatica, u živicama Clematis viticella i Convol- 

 volus sepium, po kamenu tlu brojno Centaurea solstitialis- i 

 Medicago orbicularis (u plodu). 



