[2] 273 



je gotovo samo tako moguće dobiti pogled u staničevinu. Ovdje je 

 Strasburger prvi put upoznao zamršeni mehanizam staničnog 

 dijeljenja u njegovoj zakonitoj harmoniji. Razjašnjenju ovoga 

 pojava odluči posvetiti sve svoje sile, pa imamo kao prvi 

 plod toga nastojanja smatrati djelo : „Ueber Zellbildung und 

 Zelltheilung" (Jena 1875.). Od toga doba zabavljahu ga uvijek 

 problemi maloga i istodobno tako velikog svijeta stanice. On 

 postade jedan od najvećih istraživaoca stanice, koji je citolo- 

 giju kao novu znanost utemeljio i izgradio. 



U Jeni je također Strasburger istodobno i nezavisno 

 od Oskara Hertwiga — jedan na botaničkom, drugi na 

 zoologijskom području — otkrio bistvo i znamenitost procesa 

 oplodnje, pa se je time ovjekovječio u istraživanju žive prirode. 

 Došavši Strasburger u Bonn bio je već tako glasovit bo- 

 tanik, da su k njemu dolazili učenici i stručni drugovi iz daleka, 

 da slušaju njegova predavanja i da rade pod njegovim vod- 

 stvom. Što je za vrijeme svog bonnskog djelovanja kroz više 

 od 30 godina nauci privrijedio tako je mnogostruko i u toli- 

 kim malim i većim publikacijama objelodanjeno, da bi sami 

 naslovi mogli ispuniti čitave stranice. Iskustva svoje mikro- 

 skopske tehnike sabrao je u opsežnom djelu: „Das botanische 

 Praktikum", od kojega je 4. izdanje ugledalo svjetlo 1902., pa 

 koje je i danas još jedino ove vrste, zapravo repertorij ana- 

 tomsko-mikroskopske botanike. U prvome redu za svoje slušače 

 napisa sa svojim bonnskim drugovima botanički udžbenik, koji 

 posvuda poznat kao „Bonner Lehrbuch" doživljuje gotovo svake 

 godine novo izdanje. U zajednici sa Pfefferom izdavaše od 

 više godina: „Jahrbücher für wissenschaftliche Botanik". Uz 

 ovaj golemi i mnogostruki rad dospijevaše još na svoja vlastita 

 istraživanja. Među njegovim učenicima bila je zastupana zacijelo 

 svaka evropska zemlja, osobito ih je mnogo bilo i iz Sjedinje- 

 nih Država Sjeverne Amerike, ali i iz Japana i dapače južne 

 Amerike došli su ljudi, da rade kod glasovitog Strasburger a, 

 koji je upravo vještački znao uvesti mlade botanike u tajne 

 staničnog istraživanja, da su doskora već postali njegovi odu- 

 ševljeni pristaše i suradnici. On je dakako razumio teško 

 umjeće, koje se sastoji u tome, da se svaka specijalna 

 radnja podredi velikoj misli te zadrži uvijek pred očima 

 stalan cilj, da se postepeno dokuče zagonetni pojavi u 

 staničnom životu. Baš se kod staničnog istraživanja pri- 



