183 



mjetiti , ni s najboljim optičkim pomagalima, s apohromatom 

 (2 Mm., NA. 1*30), pak zato držim, da se tu radi o slučajnom 

 nagomilavanju bakterija, o skupinama, u kojima su pojedini 

 elementi posve slobodni i nijesu u medjusobnom savezu, recimo 

 možda posredstvom svojih u sluz pretvorenih membrana, kako to 

 u pravih zoogleja u istinu često biva. 



Isto tako nijesam mogao zamjetiti razgranjenih končića, kako 

 ih prikazuje Scherffel. Meni u obće nije jasno, kakve bi to raz- 

 granjene bakterije mogle bili? Možda kakve Cladothrlcheae? To 

 mi se nikako ne čini vjerojatnim. Sve što sam ja na množtvu 

 preparata mogao došle vidjeti, bilo na površini žlijezda, bilo na 

 drugom kojem mjestu, bijahu čas duži, čas kraći, oporni, sasvim 

 nerazgranjcni i nepretinjeni (pretinaca ni Scherffel nije mogao 

 opaziti) štapići, vanjštinom svojom podobni najvećma bacilima, za 

 koje sam ih ja držao, pak i danas još držim. Oblici, kako ih 

 Scherffel crta, nikada mi, kako rekoh, ne dodjoše ruku. 



A. Heinz. 



Daphne Blagayana Frey, u Hrvatskoj. Pretprošle sam 

 godine mjeseca travnja išao biljariti na Oštre kod Ruda Samo- 

 borskih, a to je brdo vrlo zanimljivo sa svojih rijetkih biljaka, a 

 nebiljara će zanimati poradi osobitoga čunjastoga oblika. Penjući 

 se od podine ravno prema vrhu, naišao sam izpod samoga vrha 

 na vrlo zanimljivu biljku, koju bi i svaki nestručnjak lako zapazio 

 zbog lijepoga mirisavoga cvijeta. To je bila glasovita Daphne 

 Blagayana Frey. Našao sam je, gdje puža po kamenju puštajući 

 svoje korijenje u pukotine, i to tik ispod samoga vrha Velikoga 

 Oštrca. Tlo je samo vrlo strmo, okrenuto prema istoku i s 

 gornje strane obrubljeno prilično visokim vapnenim stijenama, na 

 kojim počiva sam vrh brda. 



Za čudo je, da te biljke nije prije mene nijedan naš biljar 

 zamjetio, dočim su vrlo rado pohagjali ovo brdo, na kom rastu 

 mnoge rijetkosti. Uzrok će biti u tom, što se svaki obično penjao 

 na vrh stazom, i tako nije dospio do mjesta, gdje raste Daphne. 



Prvi ju je našao grof Bla gaj sk i na brdu sv. Lovrinca u 

 Kranjskoj, i njemu je na čast nazvao Freyer njegovim imenom. 

 Dugo je vremena bio to jedini lokalitet, poznat za našu biljku. 

 Vrijedni naš J. Pančić navodi je u svojoj Flori kneževine 

 Srbije (Beograd 1874.) i veli za nju, da je „po serpentinima na 



