20 
70 */,, ligger mellem 13. og 16. størrelse.  Desuden har han givet 
positionen af 54 mere fremtrædende punkter inde i taagen, lige fra 
kjernen og til de yderst beliggende i taagen. Ved hjælp af dette ma- 
teriale vil man senere ned i tiden kunne afgjøre, hvorvidt taagen som 
helhed bevæger sig, og om der foregaar nogen forandring inden be- 
stemte partier af denne. Og samtidig hermed vil man da kunne faa 
svar paa det spørgsmaal, om der bestaar nogen organisk forbindelse 
mellem taagen og stjernene. Er en saadan tilstede, er Andromedataagen 
en del af det fiksstjernesystem, vi selv tilhører, eller har vi her og end 
mere ved alle de talrige spiraltaager, som findes ude i verdensrummet 
selvstændige verdenssystemer, som paa sin side igjen tilhører et system 
af høiere orden? 
Med hensyn til taagens struktur gjenfinder Götz, at den er en 
spiraltaage, hvis plan danner en vinkel paa omkring 15" med visions- 
radien. Kjernen er af kugleform og lyser sterkest i det centrale 
parti; af nogle sættes lysstyrken af denne del af taagen lig lysstyr- 
ken af en stjerne af størrelsesklassen 5.7. Men ud fra dette cen- 
trale parti tager lysstyrken jevnt af til alle sider. Og fra kjernen kan 
man forfølge enkelte lyspartier i retning sv. til no. (Taagen har denne 
beliggenhed paa himlen). Af disse er især 3 grene meget fremtræ- 
dende; man ser, hvorledes de løser sig ud fra hjemmet i det nordlige 
og nordøstlige parti af denne. Man kan videre forfølge, hvorledes det 
hele system dreier sig i retning n—o—s—v. Men mens det konvekse 
af vindingen er relativ skarpt begrænset, er det konkave derimod op- 
løst i en række regelløst beliggende taagedotter. Dette gjælder kun 
de indre vindinger. — Ved de ydre er derimod det omvendte tilfælde, 
men disse danner paa sin side intet saadant sammenhængende hele som 
de indre, og de bestaar hovedsagelig af en række løsrevne taagepar- 
tier og tyndere taagestriber, der dog har en meget tydelig spiralformet 
bygning. 
Som ovenfor nævnt findes der en mængde stjerner saavel udenfor 
som inde i taagen. En optælling har vist, at stjernene optræder i 
større mængde indenfor taagen end udenfor denne og dette saaledes, at 
der i den nordøstlige del af taagen er 2.7 stjerner pr. kvadratgrad, i 
den sydvestlige 2.2, mens stjernetallet udenfor taagen er størst s.o. for 
den, 1.9, og mindst n.v. for den, 1.3 stjerne pr. kvadratgrad ; dette sidste 
vil enhver blive opmerksom paa, naar man betragter en. af. de fotogra- 
fiske reprodultioner af taagen. Hvilken forbindelse der finder sted 
