heste — mangler de eiendommelige hornvorter paa indsiden af bag- 
benenes mellemfodsben, lidt nedenfor halen, som kaldes kastanjer. 
(Allesammen har ,kastanjer* paa indsiden af forbenene, lidt ovenfor 
yknæleddet" ). 
Denne ,keltiske" hest forekommer paa Island, Færøerne, de ydre 
Hebrider og 1 det nordvestlige Irland. 
Stejneger skrev i 1904 en interessant artikel i ,Naturen" om den 
keltiske hest, fjordhesten og ,tarpanen*", en lignende liden hest, som 
indtil over midten af forrige aarhundrede fandtes vild paa stepperne 
i Syd-Rusland. Han fremsatte der den formodning, at disse tre heste 
hørte til samme form og opfordrede til at undersøge, om de norske 
fjordheste manglede kastanjer paa bagbenene. 
For at bringe sagen ganske paa det rene undersøgte Stejneger 
selv under et ophold i Bergen 1905 et stort antal typiske fjordheste 
og fandt, at de alle havde de væsentlige karakterer hos Equus celticus, 
særlig det vigtigste, mangelen af kastanjer paa bagbenene. Stejneger 
var overrasket over at finde, hvor mange fjordheste aldeles mangledé 
disse hornvorter paa hagbenene og fandt i det hele bedst overensstem- 
melse med den keltiske hest ogsaa i de øvrige karakterer, naar horn- 
vorterne var ganske smaa eller manglede helt. Man maa erindre, hvor 
let karaktererne kan udviskes hos husdyr, hvor der gjerne er rig an- 
ledning til krydsning med andre former. Ved iagtagelser i Amerika 
paa mulæsler havde Stejneger overbevist sig om, at kastanjerne gjerné 
nedarves, om en af forældrene har dem. 
Særlig fandt Stejneger i Bergens Museum et interessant eksemplar 
af fjordhesten, en af de sidste overlevende af en hvid varietet, som 
tidligere var almindelig i Nordland og særlig paa nogle af Lofotøerne. 
Billedet viser det eiendommelige udseende af denne form og sær- 
lig den overordentlige langhaarethed, i hvilken henseende eksemplaret 
endog overgaar den keltiske pony, som efter prof. Ewart skal have 
faaet sit rige haardække som en tilpasning til et subarktisk klima. 
Dette eksemplar manglede aldeles kastanjerne paa bagbenene. 
Ogsaa ved sammenligning af kranierne finder Stejneger fuldstæn- 
dig overensstemmelse.  Endog i temperament stemmer begge heste 
overens, idet den keltiske hest roses for sin dristighed og raskhed, 
udholdenhed og behændighed. 
Stejneger mener nu, at baade hjorten og fjordhesten er indvandret 
til Norge fra Skotland over en sammenhængende landforbindelse, som 
