29 
tignok holder aaben, men som geologerne synes at være enige i at 
benegte. 
Naar Hansen udskiller den nævnte gruppe levermoser fra de øv- 
rige atlantiske planter og anser dem interglaciale i modsætning til 
disse sidste, kan jeg heller ikke være enig i denne adskillelse, først 
og fremst af botaniske grunde. Disse levermoser er ikke arktiske, 
hvad Hansen selv bemerker; de forekommer ikke alene i ,atlantisk 
felt", men viser sig utvetydig sammenknyttet med visse karakteristiske 
arter af de atlantiske karplanter, f. eks. den lille, merkelige bregne 
Hymenophyllum peltatum, som i Europa (foruden en meget nærstaa- 
ende art) er den eneste repræsentant for en ellers i de varmere lande 
meget udbredt og artsrig slegt. Desuden er der ogsaa forskjellige 
andre ting, som strider mod den antagelse, at de er interglaciale. Da 
jeg har befattet mig meget med disse atlantiske levermoser og har havt 
god anledning til at studere dem i naturen, kan det kanske være mig 
tilladt at bemerke, at jeg selv i sin tid baade troede at maatte antage 
dem for interglaeiale og indvandiede over en landforbindelse med Skot- 
land, men at jeg senere igjen har maattet opgive denne anskuelse, da 
jeg ikke ser nogen mulighed for, at de kan have overlevet den sidste 
istid, selv om man gaar med paa dr. Hansens antagelse om tempera- 
turen. Selv nu, med vort nuværende klima, synes de ikke at kunne 
taale vinterkulden paa Nordmøre eller nord for Trondhjemsfjorden, 
idet der kun er et par arter, som naar saa langt. Heller ikke stem- 
mer deres udbredelse, saa vidt jeg kan se, med den antagelse, at de 
er interglaciale, hvad jeg seuere skal komme tilbage til. Derimod er 
jeg ganske enig med dr. Hansen i, at nogle af dem maa antages at 
være gamle og sandsynligvis meget ældre end hovedmassen af den øv- 
rige atlantiske flora. (Fortsættes). 


Norske bræers forandring 1907. 
AA Øyen. 
I tilslutning til de meddelelser, jeg gav om vore bræers forandrin- 
ger i ,Naturen*s marshefte, skal jeg give en ganske kort oversigt 
over endel bræforandringer i vort land i det sidst forløbne aar. 
Den norske turistforening har ogsaa i 1907 ydet et bidrag til 
systematiske bræmaalinger, og herfor er da eftermaalt Bondhusbræ, 
