34 
store uregelmæssigheder, som maa skyldes indvirkningen af andre 
faktorer, hvis betydning vi ikke kjender. Som Brandt har frem- 
hævet, er det ikke de tropiske have, som har det rigeste plankton, men 
de temperede, især hvor varme og kolde strømninger møder hver- 
andre. De grunde kysthave er gjennemgaaende rigere end det aabne 
hav og rigere end de dybe fjorde. Særlig kjendt for sin rigdom er 
havet ved saadanne kyster, hvor der forgaar opstigende strømninger, 
som f. eks. ved Nordafrikas vestkyst eller ved de norske egger, hvor 
Golfstrømmen med hele sin dybe vandmasse støder mod kystbankerne 
og tvinges opover langs med eggen. Paafaldende fattigt er Middel- 
havet, og et af de planktonfattigste strøg, som kjendes, er Sargassohavet. 
Alt dette kan vi ikke uden videre forklare ud fra de kjendte faktorers 
indvirkning; og hvis vi studerer planktonets udvikling i aarets løb 
ved vore egne kyster, støder vi ogsaa paa vanskeligheder. Den 
fattigste aarstid er, som vi kunde vente, de mørkeste vintermaaneder 
december, januar og februar; men allerede sidst i februar begynder 
udviklingen, og i mars maaned, mens temperaturen saavidt er kom- 
met over sit minimum, kan sjøen være ganske ugjennemsigtig af utal- 
lige mængder af diatomeer. Denne masseproduktion varer i høiden 
et par maaneder, i mai 

juni er planktonet som regel temmelig fattigt, 
og det tiltager langsomt udover sommeren, til det i oktober—november 
naar et nyt maksimum. 
Da vi altsaa ved vore kyster har saa merkelige forhold, ligger det 
nær at antage, at et nærmere studium af vort kystplankton og dets 
livsbetingelser vil kunne kaste lys ogsaa over lovene for havets pro- 
duktion i almindelighed. En saadan undersøgelse har jeg 1 det sidste 
aar paabegyndt 1 forbindelse med min kollega dr. Nathansohn, 
med understøttelse fra Nansenfondet og fra det kongelige sachsiske 
videnskabsakademi i Leipzig. Da vi allerede nu har faaet meget 
lovende resultater, vilde jeg gjerne iaften give en foreløbig meddelelse 
om dem, og jeg benytter anledningen her til at takke Nansenfondeis 
bestyrelse for dens velvillige understøttelse, som har gjort det muligt 
for os saa raskt at komme ind imod vore problemers kjerne. 
Vi har af praktiske grunde valgt Kristianiafjorden til vort arbeids- 
felt; vi har søgt at følge planktonets udvikling fra tidlig ivaar og 
samtidig at bestemme de ydre livsbetingelser, som til enhver tid var 
raadende; og som en arbeidshypotese har vi foreløbig med Hensen 
og Brandt forudsat, at foruden de kjendte fysikalske faktorer de 
