Om mugsoppe. 
Af Oscar Hagem. 
Betegnelsen ,mug* eller ,mugsop* indbefatter, som den blir 
brugt i daglig tale, en hel række af laverestaaende soparter tilhørende 
flere forskjellige afdelinger. At behandle alle disse under ét vil her 
vanskelig lade sig gjøre, dertil er emnet altfor omfangsrigt. Vi maa 
derfor nøie os med en enkelt gruppe og kan da vælge en, hvortil vore 
aller almindeligste mugarter hører. 
Paa de mest forskjelligartede vegetabilske substrater, men særlig 
hyppig paa gammelt syltetøi eller bedærvet frugt, findes en vakker 
blaagrøn farvet mug, som ved nærmere undersøgelse i de fleste tilfæl- 
der viser sig at tilhøre slegten Penicillium. Hvis vi rører ved en 
tilstrækkelig gammel Penicillium-mug, ser vi som oftest, at der fyker 
en hel sky af et grønt støvlignende stof. Dette bestaar af runde, en- 
cellede legemer, der tjener soppen som formeringsorganer. Disse en- 
cellede legemer eller sporer, der af mykologerne i almindelighed 
kaldes konidier, er meget smaa, fra ”—/,499 til 9990 MM. i dia- 
meter. Selv den mindste iuftbevægelse vil derfor kunne føre store 
masser af dem afsted, og soppens spredning er saaledes udmerket 
sikret. 
Saasnarb en spore falder ned paa et gunstigt substrat, begynder 
den at spire. Dens væg vil herunder pose sig ud paa et eller to 
steder, og en del af indholdet vandrer ud i de dannede udposninger. 
Disse vokser raskt og blir til lange, rørformige traade, som vi kalder 
hyfer. Den lille soporganisme, som saaledes er dannet, begynder 
straks at opsuge næring fra substratet gjennem hyfernes vægge. Alle- 
rede temmelig tidlig vil hyferne ved dannelsen af tvervægge dele sig op 
i en hel række celler; samtidig forgrener de sig sterkt og danner et 
rigt forgrenet system, som vi kalder et myceelium. 
Hvis nu livsbetingelserne er gunstige, d. v. s. substratet rigt paa 
næringsstoffe, luften relativt fugtig og temperaturen passelig høi (15 
—25" C.), vil soppen vokse meget raskt og allerede efter 3—4 dages 
forløb faa en grøn farve som tegn paa, at fruktifikationen er begyndt. 
Undersøger vi den paa dette stadium nærmere under mikroskopet, ser 
vi, at der fra myceliet danner sig smaa oprette hyfer, som i spidsen 
grener sig. For hver af disse grene vokser der ud nogle faa smale, 
ofte flaskeformige legemer, som har faaet navnet sterigmer. Det 
