E 
essante eruptioner i Søndhordland en berømmelse, der strakte sig langt 
ud over landets grænser. Den store anerkjendelse disse den geolo- 
giske undersøgelses gamle assistenter nyder ude i den geologiske ver- 
den, fik ved festlighederne i anledning af Geological Society af 
Londons hundredeaarsjubileum sit udtryk i deres udnævnelse til æres- 
doktorer, den ene ved Cambridge, den anden ved Oxford universitet. 
Ved disse og nogle andre unge geologisk uddannede mænds hjælp 
nærmede oversigtskartet over det sydlige Norge sig sin fuldendelse. 
Det udkom i 1879 og ledsagedes af Kjerulfs betydningsfulde arbeide 
» Udsigt over det sydlige Norges geologi". 
Imidlertid havde Tellef Dahll assisteret af bergkandidaterne Pet- 
tersen, OQ. A. Corneliussen og T. Lassen arbeidet i det nordlige Norge, 
og kort efter udgivelsen af kartet over det sydlige Norge offentlig- 
gjordes kartet over det nordlige Norge i samme maalestok (1 : 1000,000). 
Beskrivelsen til dette kart kom imidlertid først i 1892 og udgaves af 
dr. Reusch med bidrag af Dahll og Corneliussen. 
Efter at man havde faaet oversigtskartet færdigt, koncentreredes 
arbeidet om udgivelsen af geologiske rektangelblade, et arbeide, som 
forøvrigt allerede var paabegyndt nogle aar tidligere. Udgivelsen gik 
i de første aar meget raskt, idet der udkom et å to aarlig. Af disse 
farvetrykte geologiske rektangelkarter er der nu i alt udkommet 27, 
nemlig 10 fra det trondhjemske (Stenkjær, Skjørn, Levanger, Ternin- 
gen, Trondhjem, Stjørdalen, Meraker, Rindalen, Melhus og Selbu); 
14 fra østlandet (Gausdal, Aamot, Lillehammer, Gjøvik, Hamar, Fids- 
vold, Hønefos, Nannestad, Kristiania, Moss, Eidsberg, Tønsberg og 
Sarpsborg; og 3 fra det vestenfjeldske (Bergen, Haus og Voss). 
I 80-aarene forandredes undersøgelsens faste stab. Brøgger blev 
udnævnt til professor ved Stockholms høiskole, og i hans sted blev 
bergkandidat Th Munster assistent. I 1888 døde Kjerulf, efter at 
han i 30 aar havde staaet som chef for den institution, som han selv 
havde skabt, og dr. Reusch konstitueredes som bestyrer af Norges 
geologiske undersøgelse, 1 hvilken stilling han i 1891 fik fast ansættelse. 
Efter at professor Brøgger i aaret 1890 var kommen tilbage til Kristi- 
ania som Kjerulfs efterfølger ved universitetet, overdroges det ham som 
selvstændig medarbeider at fortsætte kartlægningen af Kristianiafeltet. 
Da dr. Reusch var konstitueret som bestyrer, fik han af departe- 
mentet i opdrag at give en fremstilling af, hvorledes arbeidet i den nær- 
meste fremtid burde anlægges. Han fremholdt, at man foruden at 
fortsætte udgivelsen af rektangelkarter burde lægge mere vegt paa un- 
