51 
hængende udbredelse fra Syd-Sverige til Norges vestkyst. Mere sand- 
synligt er det, at de spredte forekomster af atlantiske planter til Nord- 
land er nordlige udløbere fra det mere sammenhængende udbredel- 
sesfelt. 
Hertil kommer, at dette Vestlandets bjergfulde kyststrøg i inter- 
glacialtiden, ialfald hvis man, som Stejneger, forudsætter en ubrudt 
landforbindelse mod vest, maa have havt et mere kontinentalt klima 
end nu, hvad Stejneger selv paapeger. 
Den anden indvending mod Stejnegers teori, at det er lidet rime- 
ligt, at der over samme landforbindelse skulde kunne indvandre nogen- 
lunde til samme tid to saa forskjellige elementer som det arktiske og 
det atlantiske, forekommer mig at være ikke mindre vægtig, og den 
forklaring, Stejneger har antydet, synes mig hverken naturlig eller til- 
strækkelig. 
Almindelig antager geologerne, at der mellem de to istider har 
været en varmere interglaeialtid. En eller to saadanne er bestemt 
paavist for Tyskland og Danmark. For vort lands vedkommende synes 
beviserne at være faa og svage; det sterkeste er formentlig fundet af 
den ene lille mammuttand paa Vaagefjeldet i forbindelse med 3 lig- 
nende fund i Finland. Disse levninger er fundne paa ysekundært” 
leiested, ikke paa deres oprindelige plads, men synes at vise, at de 
centrale dele af høideryggen paa den finsk-skandinaviske halvø i mam- 
mutens tid har været isfri eller ialfald ligget nær isranden. Stejneger 
anerkjender ikke interglacialtiden for Norges vedkommende som en 
saadan varmere mellemtid, men mener, at den sidste istid kun har 
været en stans i afsmeltningen og en midlertidig ny tilvekst af land- 
isen. Han tænker sig forholdet saa, at Golfstrømmen havde gjenop- 
taget sit løb (som var afbrudt under den store istid), hvilket godt kan 
forenes med forestillingen om en tørlagt Nordsjø, da dybden over den 
undersjøiske tærskel mellem Færøerne og Shetland er betydelig større 
end Nordsjøens. Idet landet nu sank mere østover end vestover, hvad 
der stemmer med geologernes anskuelser, kom det i det nordlige Rus- 
land under havets niveau, hvorved Ishavet kom i forbindelse med Øster- 
sjøen og Skagerak. Under denne tid, mener Stejneger, maa de meget 
forskjellige forhold — en varm strøm i vest og et ishav i øst — have 
frembudt saa forskjellige klimatiske betingelser, at man nok maa 
kunne tænke sig, at de to forskjellige elementer, det arktiske og det 
atlantiske, har kunnet indvandre nogenlunde samtidig. Herved er 
