59 
der en saadan antagelse. I 1903 stødte man under gjennemskjæring 
af Stenkjærmorænen i bakkeheldningen mod fjorden paa et skjællag. 
De organiske rester i dette er undersøgt af Adolf Hoel og mig. 
Uafhængig af hinanden er vi komne til det resultat, at dette lag 
indeholder fossiler.fra tapestiden. I sin nylig udgivne beskrivelse 
supponerer hr. Hoel den til skjælbanken svarende strandlinjes belig- 
genhed til 30—35 m. Denne strandlinje mener jeg at have fundet. I 
ev veiprofil paa jernbaneskjæringens vestside lige i nærheden af bo- 
pladsen saa jeg høsten 1906 en mængde smulder af blaaskjæl i ca. 
30 m.s høide o. h. Jeg tror det er overveiende sandsynligt, at dette 
fund markerer skjælbankens tilsvarende strandlinje. Naar der nu paa 
den anden side paa bopladsen fandtes en mængde østers, som ifølge sin 
natur ikke kan have levet inde ved Stenkjær, hverken før eller efter 
tapestiden, faar man paa den maade samtidighed for skjælbankens af- 
sætning og stenaldersbeboelsen. Med andre ord, tapestidens strand- 
linje maa ogsaa fiksere stenalderens fjordniveau i dette strøg. Der 
kunde saaledes være grund til at undersøge, baade hvorledes sten- 
aldersfundene grupperer sig til 30 meters kurven, samt prøve antagel- 
sen af en saadan vandstand paa tydningen af topografiske navne, som 
hidtil vanskelig har kunnet forklares ved sin beliggenhed til den nu- 
værende strandlinje. 


Boganmeldelser. 
Oscar Levertin: Carl von Linné. Stockholm 1907. Af serien 
novenskar", Kr. 1.50. 
I Levertin, digter og historisk forfatter, tabte Sverige for nylig en 
af sine mest fremragende mænd. Han efterlod sig nogle afsnit af et 
paabegyndt arbeide om Linné. Disse er nu udkommet som en liden 
smukt udstyret bog. Det har for anmelderen været en sjelden for- 
nøielse at læse den og den kan varmt anbefales. Naar den omtales 
her i ,Naturen" er det ikke fordi bogen hører til den naturvidenskabe- 
lige litteratur, men kun fordi den handler om en stor eller rettere om 
en af de største naturforskere, som nogensinde har levet. Forfatteren 
behandler ikke Linné som naturforsker, men som menneske. Han be- 
gynder med at føre os til fødeegnen Stenbrohult paa det barske Smaa- 
lands skraaning ned mod det rige Skaane og skildrer mesterlig, hvor- 
