60 
ledes livet arted sig i en svensk prestegaard for to hundrede aar siden. 
Et større afsnit handler om Linné som digter, ikke saa at forstaa, at 
Linné skrev vers eller fortællinger, men blandt de gaver som var 
skjænket ham var ogsaa poetens evne, den evne nemlig at kunne samle 
enkeltheder til helhedsbilleder, som indvirker paa andre menneskers 
følelsesliv. Poesiens flugt møder vi især i Linnés taler og reisebeskri- 
velser. — Formen for den er nærmest Bibelens. Denne indeholder 
nemlig et skatkammer af merkelige hymner, ypperlige fortællinger, 
slaaende lignelser og billeder. Linné var en alvorlig og religiøs mand 
og fandt i den hellige skrift den mening han trængte for sit indre liv. 
Slutningsafsnittet handler om Linné som moralist, især om hans 
idéer vedrørende Nemesis divina, den guddommelige gjengjældelse, 
eller med et andet udtryk den moralske verdens ordensopretholdelse; 
fremstillingen faar forøget interesse ved, at forfatteren ser videre end 
til Linné og giver et udsyn over denne for menneskenes idéliv saa vig- 
tige forestilling. Hans Reusch. 
V. Tanner: Till frågan om Finmarkens glaciation och nivå- 
föråndringar, Helsingfors 1906, og Nya bidrag till frågan o. s. v. 
Helsingfors 1907. (Bulletin de la commission géologique de Finlande. 
No NM 90: 
Forfatteren er en finsk ingeniør, interesseret for geologiske stu- 
dier. Han reiste i 1905 i Finmarken for at opnivellere og undersøge 
gamle strandlinjer og terrasser. Det bevægede aar 1905 var ikke hel- 
digt for en svensktalende mand, naar han skulde færdes paa norsk 
grund med karter og landmaalingsapparater, og forfatterens arbeide 
blev ikke lidet hindret paa grund af folks opskræmte fantasi. Næste 
sommer fortsatte han sine arbeider; sindene var da kommet til ro og 
han fik da færdes i fred. 
Hr. Tanner har udført et værdifuldt arbeide, som vi norske geo- 
loger er ham meget taknemmelig for. Han beskriver, hvorledes isens 
rand i Finmarken lidt efter lidt trak sig tilbage fra kysten, og hvor- 
ledes landet herunder hævede sig op af havet. Hævningen afbrødes 
ved vel markerte hvilepauser, i hvilke strandlinjer dannedes. Tanner 
nærmer sig altsaa for denne landsdels vedkommende den gamle 
Kjerulfske opfatning, at landets stigning skede i ryk. Meget udpræget 
er den yngste og laveste strandlinje (fra stenaldertiden), da aarets 
middeltemperatur var omtrent 2” varmere end nu. 
