61 
Enkeltiagttagelserne er vel sammenarbeidet og oversigten er gjort 
tydelig ved en hel del grafiske fremstillinger. 
Hans Reusch. 
Andr. Notø: Norges arktiske planters historie. (Nyt Mag. f. 
Naturv. Bd. 45, side 155—38329. Kristiania 1907). 
Lærer Notø paa Tromsø er en flittig botanisk samler og for- 
fatter, som paa sine ekskursioner i Tromsø amts fjelddale har gjort 
mange smukke plantefund og derved udvidet kundskaben om disse 
trakters interessante, men lidet kjendte vegetation. I det forelig- 
gende store arbeide optræder han paa et helt nyt omraade, idet han 
har stillet sig en opgave saa omfattende og vanskelig, at ingen anden 
botaniker hidtil har vovet at give sig ikast med den. Hvad han har 
villet er nemlig intet mindre end at udrede hjemlandet, indvandrings- 
veien og indvandringstiden for hver enkelt af de 244 arter af blom- 
sterplanter og bregner, som ifølge hans opfatning udgjør det arktiske 
element af vor flora. 
Forfatteren har fra den ham tilgjængelige litteratur sammenstillet 
en stor mængde oplysninger om de forskjellige arters geografiske ud- 
bredelse i nutiden, og har hertil ikke sparet paa flid og umage. Paa 
dette grundlag har han saa opgjort sig en mening om de enkelte arters 
oprindelige hjemstavn og deres indvandringshistorie. En plante- 
geograf vil dog ikke behøve at blade langt gjennem Notø s afhand- 
ling, før han kommer til den erkjendelse, at det materiale forfatteren 
støtter sig til er altfor spinkelt til at tillade den slags slutninger, som 
man her næsten paa hver side møder. Om en plante har sine fleste 
slegtninge i en bestemt trakt, er det ikke derfor sagt, at den er ind- 
vandret til os derfra, og endnu mindre, at den der har sit oprindelige 
hjem. Ofte vil dette vistnok kunne være sandsynligt, men at det langt 
fra altid er tilfældet, har studiet af de fossile planter uigjendrivelig 
bevist. Saa klar og simpel kan vistnok en del arters udbredelse være, 
at der fra deres forekomst i nutiden kan hentes værdifulde fingerpeg 
om deres udviklingshistorie og gamle vandringsveie. Men det er mere 
end dristigt at ville bruge denne fremgangsmaade for samtlige vore 
arktiske planter. 
Notø's slutninger vil derfor ikke kunne anerkjendes som andet 
end hans personlige meninger. I de fleste tilfælde forsøger han end 
ikke at støtte dem ved argumenter, men udtaler sig alligevel i regelen 
