69 
Der er vel intet felt i den menneskelige viden, hvor det har været 
vanskeligere at opstille en fyldestgjørende teori end netop for elektri- 
citetslæren. Fænomenerne er overvældende i antal og tilsyneladende 
af meget forskjellig natur, og herved bliver det jo meget vanskeligt 
at opstille en teori, der kan omfatte og forklare alt. 
Elektronteorien er ikke en teori fra idag eller igaar, man kan ikke 
pege paa nogen bestemt person som den, der har æren af at have op- 
stillet den. Lidt efter lidt og ganske umerkeligt er den efterhaanden 
trængt igjennem og har underlagt sig det ene omraade efter det an- 
det. Det elektriske atom, elektronet, dukker stadig op i de forskjel- 
ligste fænomener. — Vi ser det i rasende fart i kathodestraalerne, i 
langsom bevægelse i en elektrisk strømledning, i svingende bevægelse 
i den elektriske funke o. s. v. Der kan 1 en kort artikel ikke blive 
tale om nogen udtømmende behandling af elektronteorien med alle 
dens tilknytningspunkter til de forskjelligste dele af fysiken og kemien. 
Vi skal først se lidt paa elektricitetsatomets egenskaber uden for 
det første at gaa ind paa, hvorledes man er naaet til denne kundskab. 
Det elektriske atom, elektronet, er naturligvis den mindste elektricitets- 
mængde, som eksisterer. Det har en bestemt masse ligesom andet, 
materielt stof. Et elektron har en masse af omtrent 0.61 = 10 27%) 
gram. — Elektronerne er atomer af det man i almindelighed kalder 
negativ elektricitet. Hvad positiv elektricitet er for noget, skal senere 
forklares. Elektronerne har en fundamental egenskab, hvorved de ad- 
skiller sig fra almindeligt materielt stof ; de frastøder hverandre, mens 
som bekjendt stof tiltrækker stof efter den af Newton opdagede 
gravitationslov. Tænker man sig 2 elektroner, 1 cm. fra hverandre, 
vil de frastøde hverandre med en kraft omtrent lig en kvadrilliontedels 
pund, en forsvindende liden kraft altsaa; men saa liden som denne 
kraft er, saa er den dog over en trillion trillioner gange saa stor som 
tyngdekraften. Hvor enormt stor i virkeligheden denne kraft mellem 
2 elektroner er, fremgaar af følgende: Tænker man sig 2 blykugler 
paa et gram hver i I cm. afstand fra hverandre, vil de paa grund af 
deres tyngdekraft tiltrække hverandre med en kraft, der er altfor liden 
til at kunne maales. 
Tænker man sig derimod et gram ren elektricitet, altsaa et gram 
elektroner anbragt istedetfor hver blykugle, vil de frastøde hverandre 
med en kraft af 320 kvadrillioner tons. Selv om det ene gram var pla- 

*) d. v. s.: 0.00000000000000000000000000061. 
