70 
ceret i jordens nordpol og det andet i sydpolen, vilde den frastødende 
kraft mellem dem være 192 millioner tons. 
Naar en elektrisk strøm passerer en vædske, f. eks. saltsyre (HO), 
spaltes som bekjendt vædsken af stømmen. Kloratomerne transpor- 
terer negativ elektricitet henimod kathoden. Denne spaltning gaar for 
sig efter Faradays love. Maalingerne har vist, at denne transport 
gaar for sig saaledes, at hvert kloratom altid transporterer samme 
mængde elektricitet, nemlig et elektron. 
Legemerne er som bekjendt enten ledere eller isolatorer for elek- 
triciteten. Vi skal se lidt paa de atomistiske forhold i ledere. Et stykke 
kobber f. eks. er opbygget af atomer i et antal, som man har anslaaet 
til omtrent en kvadrillion pr. cm.*. Til hvert kobberatom er der atter 
knyttet en del frie elektroner, der cirkulerer omkring atomet med en 
rasende fart, der nærmer sig lysets hastighed. Dersom kobberatomet 
af en eller anden grund mister en eller flere elektroner, vil det blive 
positiv elektrisk. Positiv elektricitet er altsaa efter elektronteoriens 
opfatning atomer, der indeholder færre elektroner end de normalt skal. 
Toatomer, der hver har mistet en elektron, vil fra- 
støde hverandre med samme kraft som 2 elektro- 
ner. Et elektron og et saadant atom vil tiltrække 
hverandre med samme kraft. Dette er grundegenskaber 
ved elektronerne og de positivt ladede atomer, som selvfølgelig ikke 
kan forklares, ligesaa lidt som man f. eks. kan forklare hvorfor to lege- 
mer tiltrækker hverandre efter Newtons gravitationslov. I forbi- 
gaaende kan dog nævnes, at der er opstillet en teori for denne tyngde- 
lov, en teori, som hviler paa elektronteorien. 
De elektroner, der saaledes kredser om atomerne, vil give anled- 
ning til en hurtig bølgebevægelse i den omgivende æter. De vil med 
andre ord udstraale varme, og er omdreiningerne hurtige nok, vil disse 
varmestraaler opfattes af øiet som lys. Nu, i et fast legeme, f. eks. 
det omtalte kobberstykke, vil elektronerne kredse omkring de forskjel- 
lige atomer med en høist forskjellig hurtighed. Svarende hertil vil 
et ophedet fast legeme udsende lys af en hel mængde forskjellige bølge- 
længder, med andre ord, give et kontinuerligt spektrum. 
I en gasart foregaar derimod elektronernes bevægelse omkring 
atomerne med en langt større regelmæssighed og ensartethed ; svarende 
hertil udsender gasarterne altid lys af ganske bestemte brydbarheder. 
I metaller er atomerne meget tæt sammenpakket. Antallet af 
atomer i en kubikeentimeter kobber anslaaes som sagt til over I kvadril- 
