71 
lion. Atomerne vil derfor ikke have stort rum at bevæge sig paa. 
De er i virkeligheden omtrent saa tæt pakket, som det paa nogen maade 
gaar an. Derfor er ogsaa kobber omtrent usammentrykkeligt. De 
elektroner, som kredser om atomerne, har da heller ikke stor plads 
til at røre sig paa. Det hænder derfor ret som det er, at de kommer 
ind i den neutrale zone mellem to naboatomer. Da bevæger de sig 
altsaa fuldstændig frit et stykke, indtil de kommer indenfor et andet 
atoms tiltrækningssfære. Da vil de cirkulere omkring dette en stund 
O. S. V. Saaledes vil der i metaller, specielt kobber, altid være en 
mængde elektroner, som gaar paa vidden mellem atomerne fra det ene 
atom til det andet. Heraf betinges netop ledningsloven. 
Hvad er det nu som egentlig gaar for sig i en ledningstraad af 
kobber, hvorigjennem der gaar en elektrisk strøm? Aarsagen til strøm- 
men er, at der virker elektriske kræfter i ledningen, som søger at 
drive positivt ladede atomer fra den positive til den negative pol og 
negative elektroner den modsatte vei. De negative elektroner er altsaa 
yderst let bevægelige, de vil under sin omflakken fra atum til atom være 
paavirket af disse kræfter og derfor vil deres bevægelse i det hele diri- 
geres mod den positive pol. De positivt ladede atomer derimod er saa 
godt som ubevægelige, da de er saa uendelig meget større og saa tæt 
sammenpakkede. Den ,positive* elektricitet vil i det hele slet ikke 
bevæge sig i ledningen. 
Man ser altsaa hvorledes dette kommer i strid med de gjængse 
udtryk. Ved strømmens retning i en ledning forstaaes jo efter gam- 
mel vedtægt retningen af den positive elektricitets bevægelse; dette 
er altsaa meningsløst. Det er de negative elektroner, som bevæger 
sig, og strømmens retning falder tvertimod sammen med retningen 
af den negative elektricitets bevægelse. 
Man forestiller sig gjerne clektricitetens bevægelse i en strøm- 
ledning uhyre stor. Dette er imidlertid ikke tilfældet. Elektronerne 
bevæger sig tvertimod forholdsvis langsomt. Her tænkes ikke paa 
hastigheden af de enkelte elektroner under deres kredsen om atomerne 
eller deres omflakken hid og did mellem disse. Her tænkes paa det 
gjennemsnitlige fremsig af hele elektronmængden under paavirkning 
af de elektriske kræfter i ledningen. Naar man kjender traadens 
tykkelse, strømstyrken og hvor mange elektroner der er i bevægelse i 
hver cem.?, er det en let sag at beregne hastigheden. Med en strøm- 
styrke af 1 ampere blir hastigheden i en kobbertraad af I millimeters 
radius 0.723 em. i hvert sekund. Fordobles strømstyrken, fordobles 
