75 
Magnetismen er ligetil at forklare ud fra elektronteorien. Jern 
er jo det stof, der kan magnetiseres sterkest. I hvert jernatom kredser 
elektronerne omkring atomet, alle noget nær i samme plan. I jernets 
naturlige magnetiske tilstand ligger atomerne uordnet med elektro- 
nernes bevægelsesplan i alle retninger. Naar jernet magnetiseres, 
svinger atomerne ind, saaledes at elektronerne kommer til at kredse 
i nogenlunde parallele baner. Jo fuldkomnere atomerne indstiller sig, 
desto sterkere magnetisk blir jernet. 
De elektriske induktionsfænomener kan ogsaa forklares ved elek- 
tronteorien, men da maa man tillægge elektronerne endnu en ny 
grundegenskab. 
De elektrostatiske kræfter findes mellem elektroner og elektrisk 
ladede atomer i hvile. Magnetiske kræfter optræder mellem elektroner 
og elektrisk ladede atomer i jevn bevægelse. Naar derimod elektro- 
nernes hastighed undergaar forandringer, saa optræder induktionen. 
For at forstaa induktionsvirkningen kan vi trække en parallel fra 
mekaniken. Blir f. eks. en geværkugle stanset af en væg, saa faar 
de molekyler i væggen, der ligger i nærheden af kuglens anslagssted, 
et schok i samme retning som den, hvori kuglen bevægede sig. Lige- 
ledes, naar geværkuglen sættes i bevægelse, idet den forlader geværløbet, 
faar geværet et schok i modsat retning. Disse mekaniske trykvirk- 
ninger formidles ved direkte berøring mellem kuglen og væggen eller 
mellem kuglen og løbet. Paa lignende maade, naar der i en lednings- 
traad gaar en elektrisk strøm, og saa denne strøm pludselig ophører, 
elektroner pludselig stanser, saa vil elektronerne i en nærliggende led- 
ningstraad faa et schok i samme retning, eller som man bør udtrykke 
sig, der induceres en strøm i samme retning som den strøm, der for- 
svinder.  Opstaar der pludselig en strøm i en ledning, sættes med 
andre ord elektronerne pludselig i bevægelse, saa faar elektronerne i 
en nærliggende ledning et sehok i modsat retning, der induceres en 
strøm i modsat retning af den første. Naar altsaa elektronerne for- 
andrer sin hastighed, f. eks. pludselig stanser eller pludselig kommer 
i bevægelse, saa opstaar der en trykvirkning mellem disse elektroner 
og de omgivende, en trykvirkning, der forplanter sig paa en eller an- 
den maade gjennem æteren. 
Der er selvfølgelig en hærskare af fænomener, hvor elektronteorien 
kan finde anvendelse, ikke bare fra den egentlige elektricitetslære, men 
ogsaa fra snart sagt hvert eneste gebet af fysiken og kemien. EFlektron- 
