79 
meget slakt løb, saa at forholdene her muligens har været som ude paa 
Aasene. I de omkring Svartediket liggende fjeldsjøer forekommer 
kun ørret. 
I Fane herred er røien meget udbredt. I Grimenvasdraget fore- 
kommer den saaledes i Grimen-, Myrdal-, Birkeland- og Nestunvandene. 
Gaarden Heldal ved Grimenvand ligger 86 m. o. h.; denne indsjøs høide 
kan sættes til ca. 65 m., da gaarden ligger oppe paa en høi bakke. 
Terasserne ved Øvsttun er 53.6 m. o. h. og ved Indre Arne paa den 
anden side af Heldalsdalføret 60.3 m. Grimen- og muligens ogsaa 
Myrdalsvand ligger saaledes noget høiere end den marine grænse, 
men her gjælder hvad der ovenfor er sagt om indsjøerne paa Aasene. 
T Stignevand, som ligger ovenfor Myrdalen, findes kun ørret. Ved 
siden af Grimenvand ligger Haukelandsvand, som ogsaa huser røie. 
Mens den førstnævnte indsjø har afløb mod syd, rinder Haukelands- 
vandet ned i Bjøndalsvasdraget, som løber mod nord og falder ved 
Indre Arne ud i en bugt af Sørfjorden. Med hensyn til høide over 
havet og den marine grænse gjælder hvad der er sagt om Grimenvand 
ogsaa Haukelandsvandet. Det marine plateau ved Fane og Stend lig- 
ger ifølge Kolderup 53.5—54 m. o.h. Paa dette plateau eller i umid- 
delbar forbindelse med det ligger Kallands- og Smedsviksvandene, 
hvor der findes røie. Her maa indvandringen være foregaaet i den 
epiglaciale tid, før landet havde hævet sig, thi ved Fane kirke danner 
elven en fos, op forbi hvilken ingen fisk — jeg bortser fra aaleyngelen — 
kan arbeide sig. 
I Osvasdraget møder os røie først i Ulvenvandet. Den marine 
grænse er her 58.1 m. Ved Ulvenvandets udløb, 42 m. o. h., har Kol- 
derup fundet epiglaciale skjælbanker bestaaende fortrinsvis af skaller 
af sandmuslingen, Mya truncata, hvoraf adskillige tilhører den 
tykskallede arktiske varietet, Uddevallensis. OQgsaa andre 
arktiske muslinger (Pecten islandicus, Astarte banksi, 
Saxicava arctica og Boreochiton marmoreus) fand- 
tes i denne skjælafleiring. Fremdeles finder vi røie i Tyssedals-, 
Gosand-, Søftelands- og Hauglandsvandene. Ingen af disse indsjøer lig- 
ger ovenfor den marine grænse, som ved Lyngbø, en liden gaard ved 
den nederste ende af Hauglandsvandet, er 58.9 m. I alle Osvasdragets 
indsjøer ovenfor denne høide, saasom i Krokevand, Rødlivandene, Sam- 
dalsvand, Frotveit, o.s.v., skal der kun findes ørret. 
Paa Voss ligger den øverste marine grænse 82.7 m. o. h. Vi finder 
