84 
sydligt i det mellemste Sverige og et nordligt, som strækker sig som et 
bredt belte langs grænsen mod Norge. Den store skandinaviske isbræ 
havde sit høidepunkt østenfor det nuværende vandskille, Kjølen. Da 
bræen lidt efter lidt afsmeltede og der blev isfrit land mellem bræen og 
Kjølen, fyldtes dette mellemrum af smeltevandet fra bræen og der dan- 
nedes en mægtig indsjø, som er bleven kaldt den jemtlandske issjø. 
Denne havde sit afløb vestover til Norge. Først da bræen var afsmel- 
tet, opstod de nuværende forholde med afløb østover til den botniske 
bugt. Røiens nordlige udbredelsesomraade falder sammen med denne 
issjø. Den maa saaledes her under den epiglaciale periode — thi det 
var under denne periode vi havde issjøen — være indvandret vestenfra, 
fra Norge. Det sydlige omraade ligger spredt omkring Vettern som 
hovedstation. Dette omraade ligger inden det saakaldte Yoldiahavets 
grænser. Dette hav har sit navn efter en liden grundtvandsmollusk, 
Yoldia arctica, som nu kun lever i høiarktiske egne, Spitsbergen, Grøn- 
land, Novaja Semlja o.s.v., og er ledefossil i de ældste glaciale aflei- 
ringer. OQOgsaa inden dette sydlige omraade maa saaledes røien være 
indkommet 1 den epiglaciale periode.!) Det vil saaledes sees at for- 
holdene i Sverige stemmer overens med, hvad der er tilfældet i det 
vestlige Norge, at ferskvandsrøien maa betragtes som en relikt form. 
Røien forekommer endvidere i Mellemeuropa, hvor dens udbredelse er 
knyttet til en høide af 600—1900 m. o. h., samt paa de britiske øer — jeg 
bortser her fra dens udbredelse i Finland, det nordlige Rusland, Island 
og Færøerne. Fra disse egne har det desværre ikke været muligt at 
erholde nærmere, detaljerede oplysninger om 1 hvilke indsjøer røien 
forekommer og om de geologiske forholde. Men sikkerlig vil det og- 
saa her vise sig at den er en overlever fra den senglaciale periode. 
Høideangivelserne af indsjøerne i denne opsats er hovedsagelig 
hentet fra ,Norges land og folk", de af den marine grænse, foruden fra 
docent Kolderups ovennævnte arbeide, fra statsgeolog Rekstad: 
»Lagttagelser fra terasser og strandlinier 1 det vestlige Norge", 1—3. 
1) Nærmere oplysninger om Yoldiahavet og den jemtlandske issjø vil findes 
hos De Geer: ,0Om Skandinaviens geografiska utveckling efter istiden" og hos 
Gunnar Andersson: ,Den centraljåmtska issjön* (Ymer 1897, h. 1). 


