100 
bønderne kaldes ,Svarthåla" (fig. 1), var det, at man fandt rester efter 
menneskelig beboelse, i lighed med de tyske Obdach's og de fran- 
ske abris. Helleren ligger 17—18m.o. h. og lidt nedenfor træffer 
man en tydelig strandvold, i ca. 14 meters høide, og saa bærer det ret 
ned til den storstenede strand i bugten ved Kvernevigen. Det bør 
nævnes, at de fleste vestlandske hellere, der er dannet ved havets virk- 
somhed, markerer en landsænkning, der har fundet sted i senglacial 
tid. —Svarthåla derimod er dannet ved en langt yngre sænkning i 
postglacial tid. 
Inde i og omkring denne heller, der gik 7—8 meter ind 1 fjeldet 
og hvor maksimumshøiden under taget var 3.65 m., fandtes altsaa 
rester efter menneskelig beboelse. Under den naturlige jordbund, der 
havde en tykkelse af 30 em., kom man lige ned paa et kulturlag, 
gjennemsnitlig 30-40 em. tykt, bestaaende af en mængde skjæl 
nemlig den paa Jæderen benævnte ,kuong* 0: Littorina lit- 
torea, og østers samt albueskjæl, Patella vulgata.  Spredt 
indimellem dette affaldslag fandtes i mængdevis dyreben, *ildannede 
og ikke tildannede, de sidste selvfølgelig i størst mængde, affald 
efter arbeidet i flint, og her og der kulblandede partier. Flere 
steder i kulturlaget, der havde en meget begrænset og relativt 
ubetydelig udstrækning, kun ca. 45 m.”?, fandtes ildsteder, byg- 
get op af runde, nævestore og større stene, og nu omgivet af kullag, 
hvori trækullene kunde tages op den dag idag. Her er da samlet alt 
affald efter det daglige liv paa stedet, og vi skal nu gaa over til at se 
paa de forskjellige arter af dette affald, saaledes som det kan give bi- 
drag til belysningen af en stenaldersbefolknings liv. 
Den overveiende mængde affald, næst efter den store masse skjæl, 
var resterne efter alle de dyr, som mennesket her har spist, og hvis 
knokler det har benyttet til redskaber og vaaben. Hr. inspektor H. 
Wingei Kjøbenhavn har, med sit enestaaende kjendskab til præ- 
historiske dyrelevninger, kunnet bestemme de i Vistedyngen fundne 
rester. Det viser sig, at intet hidtil kjendt nordisk fund kan maale 
sig med dette i rigdom paa dyr. Her hidsættes en fortegnelse over de 
fundne 53 arter: 
