103 
man nu har til de klimatiske forhold her i den sidste istid. Eller land- 
broen er postglacial, hvorved hjorten maatte have overskredet den nor- 
ske rende, der aldrig kan have været hævet over havet med sine dyb- 
der paa 800—1200 meter. Selv om man turde regne med en landhæv- 
ning paa 200m., som dr. Stejneger tænker sig det, i ancylustid, vilde 
det smaleste sund mellem landbroen og fastlandet i Vest-Norge have 
været ca. 7—8 norske mil. Det er ikke rimeligt at tænke sig, at 
et dyr som hjorten har lagt paa svøm disse 7 mil, selv om det muligens 
skulde kunne tænkes, at det i denne afstand kunde skimte fjeld- 
toppene i det vestlige Norge. I modsætning til den her hævdede an- 
skuelse har dog dr. Sernander i anledning af fund af vildsvin 
fra Gotland ment at kunne antage, at baade vildsvinet, dvergoksen 
og nogle andre større landpattedyr har naaet denne ø over havet, til- 
trods for at den mindste afstand fra Øland er 6 norske mil. Jeg me- 
ner dog, at man for tiden neppe er berettiget til at antage andet, end 
at baade vildsvinet og ilderen har naaet Jæderen den almindelige vei, 
fra Skaane langs Sveriges vestkyst til Norges østland og herfra langs 
kysten til Jæderen. For fremtidige undersøgelser vil det være en ho- 
vedopgave at udforske, hvor stor udbredelse vildsvinet kan have havt 
1 det sydlige Norge. 
Hunden var Vistebeboernes eneste tamdyr, ganske som den 
danske kjøkkenmøddingbefolkuings. De foreliggende knokler stem- 
mer ogsaa med den danske stenaldershund, Canis familiaris palustris. 
Dens gnav gjenkjendes paa mange af de øvrige dyreknokler, og det kan 
tillige vises, at nogle af hundene har været slagtede. 
Ved den store mængde fugle merkes det, at ikke mindre end 22 
arter er svømmefugle, væsentlig ænder, maager etc. Dette forhold 
hænger naurligvis sammen med, at det er blandt disse, de madnyttige 
fugle væsentlig findes. For arkeologen har det den betydning, at det 
herigjennem muligens vil lykkes at pege paa brugen af de vigtigste 
jagtredskaber fra stenalderen. Af de enkelte fugle bør særlig merkes 
detrelappedykkere (toplom), der er sydlige former, som sammen 
med vildsvinet og ilderen bekræfter, at der dengang har været meget gun- 
stige klimatiske betingelser paa Jæderen. Videre kan merkes tiuren, 
der tilligemed de ovenfor nævnte pattedyr tyder paa, at Jæderen har 
været skogbevokset i ældre stenalder. Geirfuglen er uddød i 
Norge før historisk tid (R. Collett), idet den paa grund af sin lidet 
udviklede flyveevne blev et let bytte for menneskets ragt. De øvrige 
