116 
menneskets levevis lidt efter lidt; det trak mere mod kysterne og 
dannede her de skjældynger, som har faaet navn af kjøkkenmøddinger. 
I modsætning til den landhævning, som man i Sydskandinavien havde 
i aneylustiden, havde man nu en landsænkning, littorina-tapessænkningen, 
og tidsrummet karakteriseres derfor som tapes-littorinatid, da kli- 
matet var mildere end nutildags, ca. 21/, ? OC, varmere sommertemperatur, 
og da dyr som uroksen og vildsvinet, og i Danmark raadyret, levede i de fro- 
dige ekeskove. Kulturen udbredte sig 1 denne tid til det sydøstlige Norge 
og Mellem-Sverige, hvorfra kjendes de omtalte Nøstvetbopladse. For 
det vestlige Norges vedkommende har det derimod ikke sikkert kunnet 
paavises, at kulturen i saa tidlig tid naaede hid. Fra Jæderen kjendtes 
kun nogle faa skivespaltere af flint. Vistefundet er, sammen med 
dyngen fra Kvernevigen, det første, sikre bevis for at bebyggelsen 
her naar tilbage til ældre stenalder. 
Det arkeologiske materiale fra Vistedyngen er ovenfor gjennem- 
gaaet, og herunder er det blevet tydeligt, at de fleste at redskaberne 
er karakteristiske for tapes-littorinatidens stenalder, kjøkkenmøddingernes 
tid, bortseet fra nogle af benredskaberne, som ogsaa rækker ned i 
yngre stenalder. Kun en enkelt klasse af redskaberne naaede endnu 
længere tilbage end ældre stenalder, idet det nemlig vistes, at ben- 
harpunerne med flintegge er karakteristiske for ancylustidens jæger- 
kultur og hidtil ikke er fundet udenfor det centrale omraade i Norden, 
Der kunde derfor spørges, om Vistefundet virkelig skriver sig fra en 
saa fjernt tilbageliggende tid som denne. Det er imidlertid af de 
geologiske forhold aldeles tydeligt, at Vistefundet ikke kan skrive sig 
fra ancylustid, som straks skal vises. For tiden vil der derfor ikke 
kunne gives noget tilfredsstillende svar paa de modsætningsforhold, 
der tilsyneladende er tilstede her. 
Allerede af den ovenfor omtalte dyre- og planteverdenen fremgaar 
det, at Vistefundet maa tilhøre den typiske tapes- littorinatid med dens 
frodighed: ekeskoge, hvori levede vildsvin og alle de øvrige varme- 
kjære arter, i særdeleshed de tre lappedykkere blandt fuglene. Det 
er altsaa udelukket allerede af denne grund, at Vistefundet kan tilhøre 
ancylustid. Dette vil end yderligere godtgjøres af de geologiske 
forhold ved dyngen. 
Som P. A. Øyen har paavist, er tapestidens strandlinje paa 
Jæderen ganske udhævet paa mange steder. Særlig godt er den 
studeret paa "Tungeneshalvøen, hvor den kan bringes i sammenhæng 

