146 
indbyrdes meget forskjellig. De skiller sig heller ikke ved særegne 
krystalformer ud fra de øvrige mineraler. Det er udelukkende egen- 
skaber som farve, glans, haardhed o.1., der betinger anvendelsen af 
udtrykket ,edelstene". 
Som allerede ovenfor nævnt adskiller man mellem forskjellige 
grupper af edelstene. Som edelstene af første rang nævnes gjerne 
diamant, korund (med dens to varieteter rubin og safir), krysoberyll 
og spinel. Blandt edelstene af anden rang vil jeg nævne beryll (med 
varieteterne smaragd og akvamarin), topas, granat og edel opal. Af 
de forholdsvis mange edelstene af tredie rang skal jeg kun omtale 
tyrkis, der visnok er den mest kjendte af dem. 
IL Diamant. 
Diamanten, der har faaet sit navn af et græsk ord, der betyder 
ubetvingelig, er uden sammenligning den vigtigste og intercssanteste 
af alle edelstene. I mange henseender staar den ogsaa som den 
ypperste af alle edelstene, den er den haardeste, har den største klarhed 
og gjennemsigtighed, den høieste lysbrydningsevne og den fuldkom- 
neste glans (Bauer). 
Diamanten adskiller sig ogsaa i kemisk henseende fra alle de 
andre edelstene ved at bestaa af et element, kulstof. Den indeholder 
altsaa det samme stof som det bløde, sorte mineral grafit. Ved glød- 
ning i surstofgas forsvinder diamanten lidt efter lidt, og den frem- 
komne gas kan man bevise er kulsyre. 
Diamanten hører til de bedst krystalliserte mineraler, som kjendes. 
Næsten hver eneste diamant er begrænset af flere mere eller mindre 
regelmæssig udviklede krystalflader, hvis den da ikke er rullet. Kry- 
stalfladerne adskiller sig fra de fleste mineralers ved at være naturlig 
krummet, endvidere er de ofte forsynet med en hel del indtryk og kan 
ofte være stribede. Krystallerne er regulære, og almindelige former 
er oktaedre, granatoedre og hexakisoktaedre (se fig. 1). — Under- 
tiden optræder diamanterne i smaa radialstraalige kugler (bortkugler). 
Størrelsen er meget forskjellig, man har mikroskopiske krystaller, og 
man har diamanter paa 3032 karat.") 
Diamant lader sig ved slag spalte op efter plane flader, der fører 
til oktaedret (se fig. la), Dette er en fordel ved slibningen; men 
ved diamantens brug kan der paa grund af dens lette spaltbarhed op- 
staa rids i den, saa at den taber sin skjønhed. 
1) Karat, vægtenhed for juvelvægt, i de fleste lande regnet = ca. 0,205 gram. 
