152 
her i al korthed meddele endel oplysninger om nogle af de mest be- 
rømte, hvoraf de fleste vil kunne sees paa fig. 4. 
En af de pragtfuldeste og reneste diamanter er den saakaldte 
Regent eller Pitt, som nu er en af de franske kronjuveler. Regent 
har en forholdsvis lang historie. Den skriver sig fra Ostindien, hvor 
den i 1707 blev fundet af ep slave, som for at skjule den stak sig i 
laaret og anbragte diamanten under forbindingen. Slaven skulde imid- 
lertid ikke faa stor glæde af sin list. Han maatte, for at kunne flygte, 
betro sig til en matros, der imidlertid tilranede sig diamanten og ka- 
stede slaven overbord. Stenen blev saa, ifølge en af beretningerne, 
solgt af matrosen til Thomas Pitt, som da var guvernør i Madras, for 
1000 £. Ifølge en anden beretning solgte matrosen den til en indisk 
diamanthandler, som igjen solgte den til Pitt. Heller ikke matrosen 
fik stor glæde af diamanten; han ødelagde i en fart de erhvervede 
penge og hængte sig kort efter. I aaret 1717 solgtes Regent til den 
franske krone; prisen var nu steget til 135,000 £. Ved plyndringen 
af Tuilerierne i 1792 blev baade Regent og de øvrige kronjuveler stjaa- 
let, men efter flere aars forløb blev den under ganske særegne omstæn- 
digheder atter funden. Siden blev den af den republikanske regjering 
pantsat hos en kjøbmand i Rerlin, for saa efter indløsningen at pryde 
Napoleon den stores korde. Nu opbevares den blandt kronjuvelerne i 
Louvre. I raa tilstand veiede Regent 410 karat, men svandt under 
den møisommelige og kostbare slibning ind til 136.75 karat. Til gjen- 
gjæld er den nu bleven en af de pragtfuldeste diamanter, man kjender. 
Værdien angives nu til ca. 4 mill. kroner. 
Den saakaldte Stormogulen skal en gang have eksisteret i Indien 
og oprindelig have veiet 7932 karat. Tavernier saa den i 1665 1 skat- 
kammeret hos stormogulen i Delhi og har tegnet og beskrevet den. 
Stenen var da slebet som en høi, rund roset. Hvor der siden er blevet 
af Stormogulen vides ikke. Enkelte mener, den er gaaet fuldstændig 
tabt; andre formoder, at den findes hos en eller anden indisk fyrste; 
atter andre tror, at den eies af schahen af Persien. Tennant har for- 
modet og ved forsøg, med opspaltning af flusspat, der har samme 
spalteflader som diamant, søgt at bevise, at Kohinoor, Orloff og en 
tredie bekjendt diamant er stykker af den oprindelige Stormogulen. 
Kohinoor indlemmedes allerede i aaret 1304 i skatkammeret i 
Delhi. — Ved Hindostans erobring af sultan Baber blev den foræret 
sultanen som tak, fordi man undgik plyndring. I 1739 kom den ved 
en list i erobreren Nadir Schahs besiddelse. Mohamed Schah, som 
