165 
skaber ved samarbeide med kolleger. Han deltog i en flerhed af de 
senere internationale anatomiske kongresser og skandinaviske natur- 
forskermøder. 
Guldberg var ridder af Olavsordenen og den svenske Nord- 
stjerneorden. 

Gustav Guldbergs personlige egenskaber er saa vel kjendt 
af alle dem, som kom i berøring med ham, at jeg her ikke behøver 
at sige mange ord om dem. Han havde en hjælpsom haand til hver 
den, som søgte hans bistand, hans hele færd var præget af hans hjerte- 
lag. Han var en fredsæl mand, i hvis nærhed splid og kamp ligesom 
af sig selv døde bort, faa kunde som han sprede festlig glæde omkring 
sig, under arbeide som under kameratslig samvær. Han var afholdt 
som faa, af unge som af gamle, af kolleger og venner som af under- 
ordnede. 
Naar vi idag samles om Gustav Guldbergs minde, da er 
det særlig hans virksomhed som universitetslærer, som for- 
skeyr og som vort selskabs generalsekretær, vi vil fæste os ved. 
Guldberg tiltraadte sin stilling som professor i anatomi med 
mangesidige kundskaber. Han var først og fremst sammenlignende 
anatom og zoolog, men desuden vel inde i embryologien og histolo- 
gien. Han var den første anatom i moderne videnskabelig betydning 
ved vort universitet, og han viste ogsaa gjennem sin undervisning, at 
han aldrig tabte af syne den menneskelige anatomis nøie sammenhæng 
med zoologien. For denne, om man vil, rent videnskabelige side af 
den anatomiske undervisning glemte Guldberg imidlertid ikke den 
praktiske; han søgte derfor ogsaa at lægge sin undervisning saa nær 
g indførte netop af dette hensyn under- 
op til kirurgien som mulig, c 
visningsobduktioner for de studerende. 
For at lette studenterne tilegnelsen af anatomien udarbeidede han 
sin lærebog i anatomi, som er almindelig benyttet her hjemme, og som 
ogsaa i de andre skandinaviske lande har vundet adskillig udbredelse. 
Da døden bortrev ham, var Guldberg netop beskjæftiget med udarbei- 
delsen af en ny og forøget udgave af denne sin lærebog. 
For en frugtbar anatomisk undervisning ved vort universitet var 
den ringe tilgang paa makroskopisk materiale længe en stor hindring. 
Dette forhold arbeidede Guldberg med stor iver for at faa rettet paa, 
og hans arbeide resulterede ogsaa i loven af 20de mai 1899 om afgivelse 
