166 
af lig til universitetets medicinske undervisning, efter hvis ikrafttræ- 
den dissektionsmateriale hvert semester har kunnet uddeles til om- 
kring hundrede studerende, og mens norske medicinere før maatte søge 
til udenlandske universiteter for at dissekere, er forholdet nu blevet, 
at danske studenter i de sidste aar har søgt vort anatomiske institut. 
Guldberg glemte heller ikke den histologiske undervisning, 
og efter hans initiativ blev der i 1891 ansat en egen prosektor 1 histo- 
logi ved institutets nylig oprettede mikroskopiske laboratorium. 
Guldbergs administrative evner og betydelige erfaring som 
museumsmand er i rigt mon kommet det anatomiske institut til gode. 
Under hans styre er samlingerne, særlig af antropologisk materiale, 
vokset betydelig og blevet ordnet, institutets bibliotek er øget og kata- 
logiseéret. Sine ønskers maal, at faa et nyt, moderne indrettet ana- 
tomisk institut skulde professor Guldberg desværre aldrig faa se 
opfyldt. 
Guldberg havde den lykkelige evne som chef for et af univer- 
sitetets største undervisningsinstituter at kunne benytte sine under- 
ordnede uden nogensinde at misbruge dem. Naar han havde tillid til 
sine folk, lod han dem dele arbeidet med sig, for at deres arbeidskraft 
under fri individuel udvikling kunde komme undervisningen tilgode. 
Altid overbærende og opmuntrende, altid færdig til at understøtte og 
lette: sine underordnede, som han var, blev arbeidet sammen med ham 
en glæde. 

Guldbergs første videnskabelige arbeide: ,Bidrag til kund- 
skab om Delphinus albirostris" (paa norsk: kvitnosen) udkom i 1882. 
Hans sidste arbeide, som efter hans død blev fremlagt i videnskabs- 
selskabets sidste møde, handler om en meget interessant misdannelse 
af et hvalfoster. Det er betegnende for Guldbergs videnskabelige 
produktion, at den indledes og afsluttes med arbeider om hvalerne. 
Det er nemlig til udforskningen af disse dyrs bygning, udvikling og 
levevis, at Guldbergs navn særlig vil være knyttet. Det er paa dette 
felt, han har erhvervet sig et anseet europæisk navn. 
Af de omkring 20 arbeider, som Guldberg har udgivet om hva- 
lerne, kan jeg her kun nævne nogle faa. 
Som tidligere omtalt, tog Guldberg i 1885 kronprinsens guldme- 
dalje for sin afhandling om bardehvalernes centralnervesystem. Naar 
man tager i betragtning de kolossale tekniske vanskeligheder, hvormed 
