175 
der flere af dem, som har fundet over i Glommens vasdrag, som ikke 
har fundet vei til Finmarken, men som forekommer paa den anden 
side af grænsen: gjørsen, som findes i Øieren og den sydlige del af 
Glommen, har naaet til Kemitråsk; lakesilden er naaet til Enaresjøen ; 
brasen til Kemitråsk og videre op til sydlig for Sodankylå kirke. Paa 
Østlandet har den naaet over til Øieren og til Storsjøen i Odalen. Rau- 
fjødringen, som er udbredt til Drammenselvens søndre del, har naaet 
til Muonio og Karesuando. — Sørv, hersling, murt og løia, som har 
fundet vei til Østlandet, findes i de finlandske lappmarker, men har 
ikke fundet over til Finmarken. Det kunde være interessant paa et 
vasdragskart at afsætte den udbredelse, som hver enkelt fiskeart har 
i Norge, og i forbindelse med fiskeriintendant Lundbergs inter- 
essante karter over svenske indsjøfiskes udbredelse, vilde disse karter 
vistnok kaste et klart lys over ferskvandsfiskenes vandring ind i Norge. 
Det er med dem, som med granen, der er paa vandring mod vest, og 
en lignende vandring kunde vistnok paavises for krebsens vedkom- 
mende, der forekommer omkring Kongsvinger og grænsedistrikterne 
der, men ikke kjendes af beboerne langs Mjøsen. 
Paa hele vestkysten, der beskylles af salt hav, er det, som nævnt, 
kun de fiske, der kan vandre gjennem salt vand, der har fundet vei 
op i vasaragene, 'og da desto længer, jo større evne de har til at over- 
vinde alle vanskeligheder. 
I saa henseende synes ørreten at være bedst udrustet. At laks, 
Ørret og aal vandrer i havet er bekjendt nok, men i de nordlige lands- 
dele er det samme tilfældet med røiren. 
I Finmarkens og Tromsø amter gaar den ud i havet og stiger 
ud paa sommeren op i elvene og vandene for at gyde. Den er der 
noget større end ferskvandsrøiren, men overstiger kun undtagelsesvis 
mere end 2 kg., dens kjød er ganske fortrinligt og sterkt rødt, og den 
giver lige saa god rakefisk som fed fjeldørret. 
Hvad angaar evnen til at overvinde vanskelighederne i vasdra- 
gene, saa er ørreten vistnok røirens overmand, men røiren har dog en 
stor vertikal udbredelse. Den forekommer saaledes i Fæmundsjøen, 
663 m. o. h., i Aursunden, 692 m., i Færen i Meraker, 404 m.; i Røss- 
vatn, 374 m. o. h., er den den vigtigste fisk; i Søndre Bjellaavatn, 
605 m., og i Nordre Bjellaavatn i Salten, 707 m. o. h., er den eneraa- 
dende. 
I et: arbeide ,Naar indvandrede røien i indsjøerne i det sydlige 
