178 
da setesjøerne havde faaet ødelagt sine dæmninger, enten disse nu har 
været af is eller af løse materialier, saa blev fisken igjen i indsjøerne. 
Hvis man da atfsætter, hvad der vel maa kunne gjøres, paa samme 
kart seternes udbredelse og ørretens og røirens udbredelse, saa vilde 
man maaske finde ud, om der er den her antydede sammenhæng. 
Efter dr. Andr. M. Hansen svarer endel seters høide til skarhøi- 
derne i nord, og det antages, at der i Østerdalen har været en sjø, 
Glomsjøen, 662 m. o. h. og 300 m. dyb, og ligesaa var der en sjø i 
Rendalen noget dybere. 
I ethvert fald kan disse sjøer komme til at faa betydning ved dis- 
kussionen om ferskvandsfiskenes udbredelse. 
Da røiren i det nordlige Norge til stadighed vandrer ud i havet, 
saa er det vel sandsynligt, at det samme var tilfældet mod slutningen 
af istiden i det sydlige Norge, da havet og elvene havde en lavere 
temperatur, og denne sjørøir er vel kun en varietet af indsjørøiren, 
som ferskvandsørreten af sjøørreten. Indsjøfiskene varierer jo sterkt 
i udseende, fedme o. s. v. fra vand til vand. Et merkeligt eksempel 
er ørreten i elven Plura i Mo herred i Nordland, hvilken elv lø- 
ber en strækning under jorden. I store Kalvatn, som hører til Pluras 
vasdrag, er ørreten lys, men der, hvor Plura kommer ud af jorden 
ved Jordbrua, er ørreten mørk med flekker. Det er ørret, som har 
holdt til i elven under jorden. Den er fed. Længer nede ved Skaret 
er ørreten lys og mørk om hinanden. 
Fiskene kan vistnok paa forskjellig vis lirke sig frem i vasdrag 
ved tilfældige opdæmninger og overløb mellem elve. 
Et merkeligt eksempel herpaa er en vandring af aalen: 
Zoologerne antager at aalen forplanter sig i havet og kun i havet. 
Nu er der fisket aal paa 1.5 kg. i Galtensjø ved Fæmunden, der har 
afløb gjennem Trysilelven til Vennern og Götaelven. Smith regner 
i 1784 op de i Trysil forekommende fiske, men nævner ikke aalen. 
Det heder, at aal ikke fandtes i Vennern før nogle aar efterat sluserne 
ved Trollhåttan blev bygget omkring 1800. Aalen kunde ikke komme 
op over fosserne der. Omkring 1820 fandtes den i Klaras vasdrag, og 
forekommer som nævnt i Galtensjø, som hører til Klaras vasdrag. 
Hvis nu aalen kun forplanter sig i havet, saa maa den i Galtensjø 
fiskede aal personlig have vandret op igjennem Gøtaelven, sluserne, 
Vennern, Trysilelven og op til Galten. 
[De norske navne, som Helland anvender i denne opsats, har efter 
hans beskrivelse af Hedemarkens amt (i ,Norges land og folk"), bd. I, 
