195 
strækkeligt antal enkelte tal, saa ligger ganske vist sandheden 
i deres middel, og i forhold til mængden ai vore detaljer ligger ogsaa 
sandheden mer eller mindre nær middeltallet. Dette har ledet til, 
at vi ogsaa fæster megen tillid til ordlyden af vore egne gjennem- 
snitstalemaader og bruger dem selv, eller kritiserer dem hos andre, 
som om de var andet og mere end hvad de egentlig er: bekvemme 
ordlag for i korthed at udtrykke visse forhold, som det vilde være 
uoverkommeligt i en afhandling af rimeligt omfang at præcisere og 
kvalificere i detaljerne for hvert paakommende tilfælde. For at 
nævne et enkelt eksempel: Vi taler om et istidsklima; vi spekulerer 
og finder ud, at om den nuværende aarlige middeltemperatur i Nord- 
europa sank, for eksempel 10 grader celsius, saa vilde det være nok 
til at fremkalde istidstilstande der. Saa tar vi for os et kart med 
aarsisotermerne indtegnet for hver grad, om lykken er god, subtraherer 
10 grader derfra, og dermed er vi som oftest færdig. Men hvad er 
nu først og fremst disse aarsisotermer og hvorpaa er de baseret? De er 
konstrueret fra normale gjennemsnitstal af observationer, tagne paa 
forholdsvis faa steder i vort udstrakte land derved, at de steder, der 
har samme normale aarstemperatur forbindes ved smukt bøiede linjer. 
Ikke alene er observationsstederne faa, men de er mer eller mindre 
tilfældige, afhængige af beliggenheden af byer, af fyrtaarn, af fiskevær 
og andre tilgjængelige steder nødvendiggjorte af det praktiske behov. 
Ikke et af dem er valgt for den betydning, observationerne kan ha 
for vore biologiske eller palæometeorologiske studier. Desuden, obser- 
vationerne er reducerede saavidt muligt til normale tilstande i den ud- 
trykkelige hensigt at fjerne alle lokale indflydelser. Dette er ikke 
noget at klandre meteorologerne for, de har sine egne formaal og for 
dem er deres metoder resultater som de skal være, men for os 
biologer er de ikke alene ikke de bedst mulige, men om vi ikke ser 
os vel for og tar alle mulige forbehold. saa vil de let kunne føre 
os paa vildspor. De smukke buelinjer er meget bestikkende, men gir 
i virkeligheden indtryk af et meget mere ensartet klima end der virke- 
lig er, selv hvor stor maalestok der bruges. Hertil kommer endnu 
det vigtigste punkt, nemlig at den aarlige normale lufttemperatur 
har meget lidet med landdyrenes og planternes udbredelse at bestille. 
I de aller vageste og aller almindeligste forhold kan vistnok aars- 
temperaturen falde sammen med visse biologiske foreteelser, men naar 
vi kommer ind paa forholdene lidt nærmere, saa trænger vi flere de- 
