196 
taljer, for det er jo klart, at tildragelserne i dyre- og planteliv maa 
arte sig forskjelligt paa to steder, hvor, for eksempel, sommer- og 
vintertemperaturen afviger ganske ringe fra hinanden, og der hvor 
sommeren er gloende hed og vinteren bidende kold. Men paa begge 
steder kan aarstemperaturen være den samme. Sommer- og vinter- 
isotermer vil da hjælpe os betydeligt mere, og endnu bedre om 
vi finder karter, som gir os isotermerne for hver maaned, men selv disse 
er ikke hvad vi egentlig trænger, men blot hvad vi i yderste nødsfald 
kan hjælpe os med, og ved hvis hjælp vi kan opnaa nogenlunde resul- 
tater af en almindelig natur, notabene om vi stadigen bærer i hu, 
at inden disse gjennemsnitstal er der en uendelighed af lokale og for- 
skjelligartede afvigelser, som skyldes et utal af sammenstødende om- 
stændigheder, saadanne som høide over havet, skraaningsforhold og 
retning mod solen; udsathed for, eller beskyttelse mod veir og vind; 
fremherskende vindretning; lokale forhold øgende eller minskende ned- 
børmængden; jordbundens beskaffenhed, osv. Vi behøver ogsaa bare 
at se os om i naturen for at finde bekræftelse herpaa, men jeg skal 
nævne et enkelt eksempel, fordi det i min personlige erfaring i det 
mindste stiller i umiddelbar nærhed endog større modsætninger end 
der kan paavises i Norge eller end det er rimeligt kan ha fundet sted 
siden megaglacialtiden i den del af Nordvesteuropa, hvormed vi her 
beskjæftiger os. Ved den sydlige fod af Alperne, gjennemskaaret af 
den Schweitzersk-Italienske grænse, ligger den underdeilige Lugano- 
sjø, hvis bredder er en udløber af hvad Köppen kalder det ,middel- 
havske olivenklima". ,Naturen's læsere kjender Luganos sydlandske 
flora fra Thekla Resvolls livfulde skildring (Naturen, 28. aarg., april 
1904, pp. 98—99), saa jeg behøver ikke at føie noget til. Men her 
midt i sydens rige plantefylde, mindre end fem meter over Luganc- 
sjøens flade og ikke mere end 2600 meter fra nærmeste oliventræ 
samlede jeg rene alpine planter ved San Martino i en stenur paa 
skyggesiden af fjeldet San Salvatores næsten lodrette væg. Et mete- 
orologisk kart eller tabel vil vise høie baade aars- og sommerisotermer 
for egnen bygget paa temperaturen i det paradisiske Lugano, men hvem 
gir os temperaturerne for den vegetative periode i den kun 2 kilo- 
meter derfra liggende ur? 
Som det gaar os med klimaet, idet normalkurverne udvisker de 
lokale, ofte meget skrigende modsætninger og gir os et fladt og altfor 
ensartet billede, saa gaar det os ogsaa let med topografien af de fordums 
