208 
døre og glasvinduer. Sprængladningerne bestod af portioner paa fra 
25 optil 1000 kg. dynamit i patroner. De ødelæggende virkninger 
viste sig efter ladningens størrelse i afstande fra 18 til 125 meter. 
Dernæst fulgte en smal neutral zone, og i endnu større afstand iagt- 
tog man den ovenfor omtalte sugende virkning. —Skiverne kastedes 
overende mod eksplosionen og i hytterne trykkedes vinduerne ud i 
retning mod eksplosionsstedet. 
I Stowmarket i det sydøstlige England eksploderede der engang 
ved et ulykkestilfælde et lager paa 13,500 kg. skydebomuld. Ly- 
den af eksplosionen hørtes i en afstand af 45—50 km. I 11 km.s 
afstand klirrede vinduerne og gik enkeltvis ogsaa istykker. I en af- 
stand af 8 km. blev en jernstang, der tjente som bom for en dør, 
sprængt som følge af det pludselige tryk paa døren. I 1600 meters 
afstand ødelagdes i mange iilfælde selve vindusrammerne. 400—1200 
meter fra eksplosionen kastedes svage mure overende, gavler blev øde- 
lagt. I 250—350 meters afstand blev flere huse aldeles ødelagt. Fa- 
brikbygninger, der laa indtil 50 meter fra eksplosionen, tilintetgjordes 
fuldstændig. 
Som man ser er selv ved meget store eksplosioner ødelæggelses- 
omraadet temmelig indskrænket. 
I det følgende skal gjennemgaaes en del af de vigtigste spræng- 
stoffe, deres fremstilling og egenskaber. 
Krudt. —Krudtlignende eksplosionsstoffe kjendtes allerede af 
de gamle grækere. Den saakaldte græske ild er en fyrverkerisats, 
hvis sammensætning vistnok ikke kjendes, men som visselig ikke har 
været andet end en blanding af salpeter med forskjellige let brændbare 
stoffe. Oprindelig benyttedes krudtet kun i fyrverkeriøiemed. Først 
i slutten af det 13de aarhundrede anvendtes det som drivkraft i skyts. 
I 6 aarhundreder var krudtet det eneste sprængstof, indtil det i slut- 
ten af det 19de aarhundrede afløstes af det røgfrie krudt. Nu an- 
vendes ikke længer krudtet synderlig i skydevaaben, fordetmeste kun i 
jagtpatroner.  Krudtet bestaar som bekjendt af salpeter (KNO,) ca. 
75 %/, trækul 13 9, og svovl 12/,. Svovlet bevirker, at krudtet blir 
let antændeligt. Salpeter indeholder en hel mængde surstof. Naar 
krudtet brænder af, indgaar dette surstof en kemisk forbindelse med 
de andre brændbare bestanddele, hvorved der udvikles en mængde gas- 
arter, hovedsagelig kuloxyd og kuldioxyd. Salpeterets kvælstof blir 
ligeledes frit. En ulempe ved krudtet er alle de faste bestanddele, 
