220 
dig dusk af tentakler, en art lange følehorn, der tjener til at skaffe 
føden hen til munden. Da rørormene paa grund af sit levevis ikke 
kan streife om, er tentaklerne særlig kraftigt udviklede. Ved siden 
af tentaklerne sees de buskede gjæller. Undertiden sees nogle smaa, 
tynde fladorme (nemertiner). De er røde og er forsynet med en spids 
pig, der er skjult i kroppen, men iynsnart kan stødes frem, samt en 
giftblære, hvormed de smaadyr, som angribes, kan forgiftes. 
I selskab med ormene og delvis nedgravet i sandet lever nogle 
ormelignende skabninger, saakaldte gephyreer (Phascalosoma margari- 
taceum) med en lang, tynd hals og en krans af korte tentakler yderst 
paa denne. Halsen kan trækkes ind og vrænges ud som en handske- 
finger. Ligeledes smaa lyserøde sjøpølser (Cucumaria frondosa) i stør- 

relser fra 1—5 centimeter. Disse har en kort, tyk krop med talrige 
sugefødder langs undersiden. Meget almindelig er kong eller buhund 
(Buccinum undatum) en skalsnegl med massivt, tilspidset hus, der blir 
6 centimeter langt og er forsynet med bølgeformede rynker og en kort 
rende for det lange aanderør, som dyret pleier at holde udstrakt, naar 
det kryber.  Kong'en graver sig ofte dybt ned i sandet for at udsuge 
muslinger. Den har en slags snude, som kan strækkes frem og er 
forsynet med tænder af kisel, hvormed den borer hul paa forskjellige 
muslingers skal. I modsætning til de almindelige strandsnegle (lit- 
torinaerne), der er levendefødende, lægger kongen eg. Man finder 
ofte dens eggekapsler i klumper, der er graagule og kan bli saa store 
som en knyttet næve eller større. Straks eggene er lagt og kommer 
i berørelse med sjøvandet, svulmer de ud og kan derfor antage en be- 
tydelig størrelse.  Kong'en lægger 500—800 eg om gangen, hvoraf 
bare nogle faa lever op, idet størsteparten opædes af de unger, som 
