230 
bygger den et rede af alger, som den spinder sammen ved hjælp af 
en klæbrig vædske, som den udskiller. Naar redet er bygget, antager 
hannen en livlig ildrød farve langs bugen og siderne. Efterat hun- 
nen har lagt eggene i redet, bevogtes dette af hannen, indtil ungerne 
er udklækket og er blevet saa store, at de kan forsvare sig selv. 
Paa stenet og tangbevokset bund lever nogle besynderlige fiske, 
som paa bugsiden har en rund skive, hvormed de kan suge sig fast 
til sten og fjeld. Ved lavvande kan de findes paa stranden under tang 
eller mellem stene. En af disse fiske kaldes rognkjeks (Cyclopterus 
lumpus). Det er en kort, tyk, tornet fisk af 30 centimeters længde 
eller noget længere. Farven er graablaa. Under legetiden er hannen 

Fig. 18. Rognkjeks (Cyclopterus lumpus). 
vakkert teglstensrød paa bugen, mens hunnen er helt blaasort. Den 
lægger ca. 200,000 røde eg i klumper, som forsvares af hannen. 
De fleste dyrearter, som forekommer paa grundt vand,') er ind- 
rettet paa at kunne udholde nogle timers ophold paa tørt land, d.v.s. 
mellem vaad tang, under stene eller nedgravet i sand, i den tid sjøen 
under lavvande er borte. Dog er der endel dyrearter, som hurtig 
dør, naar de tilfældigvis er kommet op paa stranden over havfladen. 
Efter storm kan stranden i en sandet bugt være oversaaet med manæ- 
ter, saavel almindelige vandmanæter (Aurelia aurita) som røde brænd- 
manæter (Cyanea capillata). De tørrer snart ind og sees da som 
tynde overtræk over sanden. Undertiden kan store blækspruter eller 
akker (Ommatostrephes todarus) rende sig iland. De blir optil 1 meter 

)) I nærværende skildring af strandens dyreliv er ikke taget specielt hen- 
syn til nogen enkelt del af vore kyster. Det falder af sig selv, at forholdene 
f. eks. i Kristianiafjorden maa være temmelig forskjellige fra forholdene f. eks. 
ved Tromsø. 
