235 
holde, været mindre paaagtede. Vi sigter hermed til periodiske vekst- 
fænomener og da særlig til blomstringstidens forskjellighed i øst og 
i vest for samme plantearter. 
Tilmed et kortvarigt ophold i vinteren og den tidlige vaar i de 
to egne vil belære om den store forskjel mellem planteliv ved den syd- 
vestlige kyst og i det østlige indland. Mens streng kulde og høie sne- 
lag østerpaa næsten den hele vinter umuliggjør vekst under aaben him- 
mel, for ikke at nævne blomstring, vil man ved sydvestkysten med kor- 
tere afbrydelser (kuldeperioder) gjennem vintermaanederne næsten al- 
tid finde en eller anden plante, som har den dristighed at blomstre. 
Saaledes den paa enge sterkt udbredte Bellis perennis, tusenfryden, 
som har Montgomerys attest for sin tapperhed (,The Daisy never 
dies"), og den uanselige Lamium pupureum, tvetand, det almindelige 
ugræs i haver. Paa somme steder, især i havens gange, blomstrer 
Poa annua, der snart er flue, snart elefant, men altid lige uudryd- 
delig. 
Af kultiverede vekster bærer næsten stedse Primula acaulis og 
P. elatior (baade de typiske og deres varieteter) en og anden blomst i 
de mørke maaneder, hvorimod den østlandet tilhørende P. officinalis 
(og dens varieteter) vistnok mere sjeldent blomstrer om vinteren. Dette 
gjælder kultiverede eksemplarer af Primula-slegten; det er os derimod 
ikke bekjendt, at saadanne i vildmarken, tilmed paa gunstige vokseste- 
der, regelmæssig bærer blomst aaret rundt. Disse smukke planters 
hovedblomstring falder ogsaa som regel ca. en maaned senere hos vildt- 
voksende eksemplarer end hos kultiverede. 
I meget milde vintre vil man ikke langt fra kysten i de første 
december-dage kunne finde bl. a. følgende havevekster og udkrudplan- 
ter i blomst: Bellis perennis, Chrysanthemum indieum var., Primula 
acaulis, P. elatior, P. officinalis, Leucanthemum maximum, Fuchsia 
Riecartonii, Borago officinalis, Potentilla rupestris, Calendula offici- 
nalis, Ranunculus speciosus fl. pl., Scabiosa ochroleuca, Corydalis 
lutea, Lychnis flos cuculi, L. fios Jovis, Lamium purpureum, Senecio 
vulgaris, S. jacobæa, Sonchus asper, 8. oleraceus, Viola lutea, V. tri- 
tidsskriftets læsere ikke vil lade sig skræmme af, at en saadan artikel for en 
gangs skyld optages. Det rige iagttagelsesmateriale, som forfatteren har frem- 
lagt, bidrager til at kaste lys over en vigtig side af forskjelligheden mellem det 
østlige og vestlige Norges natur. Maaske kan artikelen give en eller anden 
naturven lyst til lignende iagttagelser! Red. anm. 
