237 
28de februar. I aarene 1899—1907 har den her aabnet sine klokker 
til følgende tid: 20Ode februar (99), 5te, Sde, de, 15de, 15de mars og 
17de, 17de og 23de februar (07). I usedvanlig milde aar kan det 
hænde, at sneklokken allerede før nytaar er naaet saa vidt i udvikling, 

at afskaarne eksemplarer, som sættes i vand i stuen, aabner sig efter 
nogle timers forløb. Paa grund af sin vinterlige blomstring er sne- 
klokken kjær for vestlændingen som ingen anden blomst. Den udbre- 
delse, denne vekst har faaet i de sydvestlige kyststrækninger, vidner 
baade om den sympati, man nærer for planten, og om dens udprægede 
akklimatisationsevne. Baade den almindelige sneklokke og dens fyldt 
blomstrede varietet formerer sig forbausende villig ved løgyngel. Det 
er derfor ingen sjeldenhed paa gamle voksesteder at finde hundreder 
af løg sammenpakkede til tætte klumper, hvis øverste smaaløg leilig- 
hedsvis løsrives og saaledes ofte bidrager til dens videre udbredelse. 
Den gamle vestlandske, vistnok typiske Galanthus nivalis synes at 
have mindre let for frøformering; dette er derimod tilfældet med den 
nyere Eiwes sneklokke. 
En anden vekst, Asarum europæum, har i de sidste aar vist et 
eiendommeligt forhold m. h. t. blomstringens begyndelse her paa ste- 
det. I 1904 begyndte dens flor 2den april, i 1905 3die mars og i 1906 
Iste februar, altsaa omtrent en maaned tidligere for hvert aar. Det for- 
tjener at noteres, at dens blomstring ved Kristiania gjennemsnitlig be- 
gynder 6te juni.  Ogsaa Himalaya-primlen, Primula cashmiriana, 
ændrer blomstringstid i kystklimaet. Den kan nemlig begynde et spar- 
somt flor ultimo januar, mens ekstremerne ellers har været 20de mars 
og 12te april. Noget lignende gjælder Helleborus niger og H. hy- 
bridus (juleroserne), for hvilke maanedens navn, aarstid og luftens 
temperatur noget nær synes ligegyldige. De blomstrer nemlig snart 
midt paa sommeren, snart midtvinters. Med denne slags lunefulde 
vekster tør man imidlertid heller ikke regne. 
I det til denne oversigt benyttede materiale er selvsagt hverken 
disse eller lignende ekstreme fremtoninger medtagne. Dette saa me- 
get mindre som iagttagelsernes antal i nogle faa tilfælde dertil er for 
indskrænket. 
Det er imidlertid ikke blot de blomsterarme maaneder, som viser 
ganske iøinefaldende forskjelligheder m. h. t. tiden for vekstarters 
blomstring for øst- og vestlandets vedkommende; ogsaa aarets øvrige 
maaneder viser en ulighed i tiden for blomstringens begyndelse, som 
vistnok ikke udelukkende tør skrives paa temperaturens regning. 
