249 
hans loddemaskine de to, som har faaet den videste udbredelse og spil- 
let den største rolle. Karakteristisk er den maade, hvorpaa han for- 
tæller om sit kompas' oprindelse. Han skrev i 1874 en populær 
artikel om magnetisme. Men da han naar til kompasset, stopper 
artiklen op ganske abrupt. Fortsættelsen kommer først fem aar senere. 
Grunden er følgende, siger han. Da han skulde til at skrive om kom- 
passet, som nu havde været i brug i en 600 aar, fandt han pludselig 
ud, at han ikke vidste nok om det. Han maatte først lære mere, 
og nu efter fem aars studium finder han sig nogenlunde kompetent 
til at skrive om det. Selvfølgelig vidste Kelvin i 1874 ligesaa meget 
om kompasset som nogen anden. Men han saa tillige, at den tids kom- 
passer led af en række mangler. Og han vilde ikke beskrive et slet 
instrument, hvis han kunde skaffe tilveie et bedre. Det var dette for- 
bedrede instrument han presenterede for sine læsere i 1879, den dag 
idag ,standard* instrumentet blandt ,tørre" kompasser (til adskillelse 
fra vædskekompasser). Han forlanger af et kompas: lang svingetid 
og liden friktion, for at det skal være stødigt under slingring, korte 
naaler og lidet magnetisk moment, for at korrektionen af kompasfeilene 
skal være saa let og sikker som 'nulig. Han beskriver san sin kom- 
pasrose, som veier '/,, af, hvad de bedste ældre kompasroser veiede, 
har */,, saa stort magnetisk moment, dobbelt saa lang svingetid og ube- 
tydelig friktion, en ganske elegant præstation. Og denne rose er saa 
omhyggelig gjennemtænkt i detaljerne, at den taaler at dyppes i vand 
og derpaa steges ved en ovn uden at den slaar sig. | 
Kelvin var af egen erfaring opmerksom paa, hvilken overordentlig 
betydning hurtig og sikker lodning kan have for sjømanden, hvordan 
han ved loddets hjælp kan saa at sige føle sig frem i kartet i mørke 
og taage. Men med de da kjendte apparater var lodningen en tung- 
vindt operation, saasnart skibet havde nogenlunde stor fart, og skulde 
man sakke farten eller stanse for at faa loddet, var tidsspilde og bryderi 
saa stort, at man heller undlod det i det længste. Lord Kelvins lodde- 
maskine, hvor der istedetfor hampetaug anvendes pianoforte-staaltraad, 
gjør hele operationen uhyre meget lettere. Det er tungt arbeide 
endog for 20—30 mand at hale ind en 150 favne af det tykke dybvands 
loddetaug, naar skibet løber en 12 knob. Med Kelvins loddemaskine 
er forholdet anderledes: io mand kan let tage lodskud op til 100 
favnes dyb med skibet løbende 16 knob. Hele operationen varer ikke 
mere end 5—6 minuter, saa man kan lodde regelmæssig hvert tiende 
