Zeissverket og glashytten i Jena. 
Af ar. M. Wilhelm Meyer. 
Om et aar eller to — i 1909 eller 1910 — kan den hele verdens 
beboere feire et stort jubilæum; da er der nemlig 300 aar siden den 
dag, paa hvilken vi blev gjort seende. Thi den bitte lille del af jorden, 
man før havde kunnet overskue — uden kikkert, uden mikroskop — ja 
selv uden briller — var jo kun at sammenligne med en blinds omkring- 
famlen i sine allernærmeste omgivelser mod det uhyre omfang, vor 
synskreds nu har naaet. Og ligesom den indre verdensanskuelse ud- 
vides umaadelig hos en blind, der er bleven gjort seende, saaledes har 
disse 300 aar endnu ikke paa langt nær været tilstrækkelig til, at de 
frigjørende virkninger paa menneskehedens verdensanskuelse, ved 
skjærpelsen af det legemlige syn, der sætter den istand til at trænge 
ind i det helt ubegrænsede, endnu har faaet rigtig indpas i de bre- 
dere lag. De fleste menneskers indre syn gaar endnu fremdeles ikke 
ud over denne lille jord, man ser endnu intet til den store vidunderlige 
 sammenhæng mellem universets verdner, til melkeveiens sole, som kik- 
kerten opløser, til atomernes lovmæssige væv, gjennem hvis masker 
mikroskopet forsøger at trænge sig. Der maa endnu gaa aarhundreder, 
før menneskeheden vil føle, hvorledes opdagelsen af disse verdener 
udenfor det normale synsfelt baade i ideel og praktisk henseende skaf- 
fer den en langt mere storartet udvidelse end Kolumbus's opdagelse, 
der kun for et øieblik, thi aarhundreder er kun øieblikke i verdens- 
udviklingen, var af praktisk nytte for menneskeheden, eller kun paa 
en forlængst formodet maade i en vis forstand afrundede opfatningen 
af vor lille jord. 
Kun de færreste mennesker, ja selv ikke de, som daglig bruger 
kikkert og mikroskop, har en anelse om den uhyre anvendelse af aands- 
kraft og teknisk kunst, der skal til for at gjøre os saa seende, som vi 
nu er. For at give læseren en, om end kun ganske overfladisk for- 
Naturen 1908. 17 
