264 
at ikke et mikroskopisk fnug skal kunne falde paa fladen og give den 
en ripe — som først efter kanske ugelangt arbeide atter kan afslibes. 
En 42 meter lang gang, ved hvis ene ende polermaskinen staar, og ved 
hvis anden der findes et ganske nøiagtigt planspeil, tjener til fra tid 
til anden at sende en lysstraale gjennem linsen ind i dens forskjel- 
lige dele for at undersøge fladernes nøiagtighed. Ofte maa der i maa- 
nedsvis arbeides paa en og den samme fiade, indtil den endelig til- 
fredsstiller alle de krav, firmaet Zeiss stiller til sine fabrikatas nøl- 
agtighed. Paa grund af dette til det yderste gaaende krav paa præ- 
sision blir ogsaa Zeiss instrumenter dyrere end de fleste andre fir- 
maers, der nøler sig med en ringere nølagtighed. 
Ved mindre objektiver anvendes en enklere metode for prøvnin- 
gen. Til undersøgelse af de almindelige, fabrikmæssig fremstillede 
typer har man efter mange forbedringer nu virkelig naaet at frem- 
stille prøveglas, som fuldstændig opfylder alle krav paa nøiagtighed, 
men da de er omvendt krummede, maa de passe nølagtig ind i de prø- 
vende glas, dersom disse ogsaa er fuldkomne. Denne prøve gjør na- 
turen ved et vidunderligt farvespil os det let at gjøre. De fleste har 
vel seet de farvede ringe eller andre figurer, der danner sig mellem 
glasplader, som presses mod hverandre. De fremkommer gjennem 
lysets brydning i de meget tynde luftlag, som findes mellem pladerne. 
Man kalder disse billeder Newtonske ringe. Dersom disse farver er 
ensartet overalt, betyder det, at det mellemliggende luftlag ogsaa over- 
alt er lige tykt, og det inden størrelsen af vedkommende farvede lys” 
bølgelængde, der udgjør henimod en titusendedel af en millimeter. 
Linsen, som skal undersøges, lægges altsaa paa prøveglasset. Der- 
som der saa viser sig ringe eller en anden ujevn farvefordeling, maa 
poleringen fortsættes paa bestemte steder. Undertiden kan en foto- 
grafisk eller mikroskopisk linseflade være færdig paa en time, men den 
kan ogsaa tage en hel dag. Og paa enkelte mikroskopobjektiver er 
der ikke mindre end tyve flader, som skal behandles paa denne maade! 
Disse allermindste mikroskoplinser er rene vidundere og kan godt 
sammenlignes med diamanter. Ved visse kombinationer er de mer 
end halvkugleformede, det vil sige, de er ganske smaa glaskugler, af 
hvilke den øverste del (eller hætte) er afslebet. Lyset fanges i dem 
som 1 edelstene. De mindste af disse ,frontlinser" veier ikke mere 
end 0,0017 gram — og da en slig linse koster omtrent 20 kr., skulde 
altsaa et kilo komme paa 12 millioner kroner. Jeg opgav tidligere, at 
