265 
raaglasset før smeltningen var værd en 15-—0 øre pr. kilo — saaledes 
har altsaa menneskelig intelligens og arbeide forædlet et næsten værdi- 
løst materiale hundrede millioner gange! Der gives intet andet felt, 
paa hvilket dette ogsaa kun i tilnærmelsesvis samme grad er tilfældet. 
E* stykke guld af samme størrelse som en saadan linse er næsten værdi- 
løst. Blandt alle kjendte stoffe er det kun det hemmelighedsfulde 
radium som endnu i pris overgaar et sligt bitte lidet underverk af 
optisk kunst. 
Naar nu endelig linsens flader tilfredsstiller teoriens fordringer, 
staar der endnu igjen at udføre et yderst omstændeligt arbeide paa 
den: centreringen. Det er naturligvis om at gjøre, at alle linser, 
som hører til et objektiv, ligger saa pinlig nøiagtig over hverandre, 
som: vel muligt, eller, for at bruge et fagmæssigt udtryk: at deres op- 
tiske akser falder sammen, for ellers kunde jo linsernes virkning ikke 
udfylde hverandre saa absolut, at de frembragte et ensartet billede. 
Denne centrering sker ved at afslibe randen saaledes. at den cylinder- 
flade, der omgiver randen, kommer til at ligge nøiagtig parallel og 
koncentrisk med den optiske akse. For at være vis paa, at saa er til- 
fældet, maa man atter maale med den allerfineste følestang. 
Nu er endelig arbeidet med selve linserne færdigt. Nu maa in- 
strumenterne til dem laves. Og til hvor mange forskjellige gjøremaal 
skal de ikke bruges! Hvilke vidunderlige optiske apparater frem- 
stilles ikke hos Zeiss ved hjælp af disse linser, prismer og speil! Jeg 
skal forsøge at give et hurtigt overblik over dem. 
Der har vi for det første Zeiss" yngste, men ikke mindste afdeling, 
den astronomiske. Hos Zeiss interesserer man sig nu i særdeleshed 
for fremstillingen af store reflektorer, det vil altsaa sige speiltelesko- 
per. Speilene har ganske væsentlige fordele for linserne, men natur- 
ligvis har de ogsaa mangler, som linserne ikke har. Man vil for- 
staa dette, naar jeg siger, at man her ved hjælp af en eneste flade, 
hulspeilets, kan opnaa det samme, ja delvis ogsaa opnaa det bedre end 
ved en kombination af linser. Speilet frembringer ingen farveforstyr- 
relse — hos linserne ophæves jo denne kun ved hver linses forskjellige 
lysbrydningsstyrke.  Desuden sluger linserne meget mere lys end et 
speil. Men dersom et sligt speil skal kunne frembringe et naturtro 
billede, maa dets flade rigtignok slibes paa en anden meget vanske- 
ligere maade end linserne: det maa have en parabolsk, ikke en kugle- 
flade. Det gjælder saaledes kun en ganske liden uddybelse af formen. 
