272 
landet laa endnu dybere end nu, synes lidet troligt om end kanske 
muligt. 
Med hensyn til muligheden af at visse af de ømtaaligere dyr kunde 
overlevet den sidste istid mener Jørgensen, at ,værst blir det naturlig- 
vis med en saadan art som røddyret, især hvis det kræver tilstede- 
værelsen af skog, da det under alle omstændigheder formentlig har 
været smaat bevendt med skogen hos os i den sidste istid.” 
Dette ,formentlig*" har vel faat sin tilblivelse under den gjængse 
opfatning, at landet, da isen smeltede af, maa have lignet Spitsbergen, 
for eksempel. Men som jeg skal vise senere, der er andre, overbe- 
visende eksempler fra nutiden, at saadan har sandsynligvis tilstanden 
ikke været. At Vesteuropas ismasser, for eksempel i Storbritannien 
og Irland, stødte umiddelbart op til de store skoge kan neppe betviles, 
og forholdene i Alaska beviser, hvor hurtig skogen følger efter, naar 
landet blir bart, i mange tilfælde i mindre end 50 aar. Hvis derfor vir- 
kelig ,landbroen* eksisterede, hvordan kan det betviles, at skogen, vid- 
jer, older, birk og rimeligvis ogsaa furu fulgte lige i hælene paa den 
afsmeltede 18? 
Der er et punkt, som jeg tilslut kanske gjør vel i at komme til- 
bage til, nemlig den kjendsgjerning at klimaet kan veksle ret betyde- 
lig paa ganske korte strækninger. Jeg har ovenfor nævnt et enkelt 
yderliggaaende eksempel fra Lugano. Dette er dog ikke saa over- 
bevisende, kanske paa grund af at det ser ud som en undtagelse. 
Imidlertid er det netop paafaldende i denne del af Europa, nemlig 
sydskraaningen af Alperne, hvor pludselig overgangen sker mellem 
den alpine verden og Middelhavsfloraen og -faunaen. Ved Lago 
Maggiores nordende blomstrer Cistus salvifolius i umiddelbar nærhed 
af Saxifraga cotyledon, og mange andre merkelige sammenstillinger 
forekommer der. I Tieinodalen har vi ved Faido de dystre naaleskoge 
paa skyggesiden af dalen, mens paa den modsatte side de venlige ka- 
stanjelunde minder om det nære syden, og hvem der har nærmet sig 
Italien med St. Gotthardbanen, husker ikke den pludselige overra- 
skelse, da han ved Giornico med en gang fra et fuldstændig nordisk 
landskab saa sig hensat til de yppigste vinhaver? Men selv dette er 
ikke aldeles overbevisende, fordi det angaar forhold saa vidt forskjel- 
lige fra det fugtige kystklima i Vestnorge. Jeg kan dog henvise til et 
