283 
med sukker og lidt krydderi, som oftest vanille, undertiden ogsaa med 
cardemomme, kanel eller lignende, og for at opnaa en omhyggelig blan- 
ding, behandles massen i en æltemaskine, hvorefter den lægges i blik- 
former, som sættes paa opvarmede, med rysteindretning forsynede jern- 
plader. Ved rystningen ifylder massen formen ud og luftblærerne und- 
viger. 
Foruden sukker og krydderi faar echokoladen desværre forskjellige 
andre tilsætninger som forfalskninger. Hyppigst anvendes en tilblan- 
ding af fint pulveriserede skaller eller af mel. Ofte udpresses det meste 
af fedtstofiet og erstattes af billigere stoffe og almindeligt er det at 
deigen tilsættes uforholdsmæssig store mængder sukker. Fin choko- 
lade bør ikke indeholde mere end 50", sukker, men ikke sjelden fin- 
des optil 70. 
Den billigste ehokolade tilfredsstiller aldrig den fordring man 
skal stille til den gode og uforfalskede vare, at den kun skal bestaa af 
ren kakaomasse, sukker og ikke over 19%, krydderi. God og uforfal- 
sket chokolade maa ikke have en skarp og sammensnerpende smag, 
paa tungen skal den føles kold og den maa opløses let i munden. Den 
skal have en lys, rødligbrun farve og vise et glat brud. Daarligt fa- 
brikat er mørk, grov og ujevn kornet og af en bitter smag, under 
kogningen lugter den svid, den giver en seig, udvandet drik, som sma- 
ger flau og sirupsagtig og efterlader et fedt bundfald. De daarligste 
sorter tilsættes med rismel, potetesmel, kalvefedt, stødt mursten, mønje 
og zinober. Grønlig anløben chokolade kan være farvet med kobber 
og er da giftig. 
Brugen af ehokolade var almindelig i Mexiko, da spanierne kom 
did i 1579. Af de knuste bønner tilberedte de en drik, som de kaldte 
chocollatl. De tilsatte honning, mel og krydderier. De gamle mexi- 
kanere brugte ogsaa bønnerne som skillemynt. De bønner, som Cortez 
sendte til Spanien, fik ingen videre anvendelse. — Først da der blev 
sendt færdig kakaomasse og man havde lært fremstillingsmaaden at 
kjende, blev brugen af chokolade almindelig i Spanien, hvor fremstil- 
lingsmetoden hemmeligholdtes. I begyndelsen af det 17de aarhundrede 
indførtes varen til Italien, i midten af det samme aarhundrede til Eng- 
land og i slutten blev den almindelig over hele Furopa. 
Frugtens kjødede marv, hvortil frøene er fæstede, spises raa af 
indianerne, som ogsaa deraf tilbereder en velsmagende syrlig drik, 
som er berusende. Nogle indianerstammer benytter bare frugtkjødet, 
men ikke bønnerne. 
