286 
Ogsaa de sorte ekorn, som mangesteds i en række af aar optraadte 
saa talrig, maa betragtes som en saadan sprangvis variation. Hidhen 
hører sandsynligvis ogsaa den sorte panter, som længe blev anseet for 
en god art, men nu betragtes som en varietet af panteren eller ozeloten 
(Felis pardalis). Det samme er sikkerlig tilfældet med de berømte 
korthalede katte fra øen Man. Sandsynligvis skyldes disses opstaaen 
en spontan forandring. Efter Kellers undersøgelser maa det end- 
videre betragtes som sikkert, at de kollede gjede-, faar- og okseracer 
maa føres tilbage til en pludselig mutation. De fleste nævnte former 
udmerker sig ved at de ved indavl blir konstante. 
Efter mange forskeres mening maa ogsaa gjederacer med fire horn, 
det trehovede svin paa Krim, teleskop- og slørhaleguldfiskene samt den 
sortskuldrede paafugl opfattes som saadanne sprangvise variationer; 
om hvoledes det sidstnævnte dyr opstod, bringer Heron endog 
nøiere meddelelser. Denne vakre race skal pludselig i aaret 1855 
være opstaaet i lord Browlows paafuglegaard. 
(, Himmel und Erde"). 
Giftige blomsterløg. I steppelande findes, som bekjendt, en hel 
del løgplanter, svibler og andre planter, hørende til liljefamilien og 
andre nærbeslegtede familier. I den tørre aarstid dør deres overjordiske 
dele ganske væk, mens de overlever ved hjælp af den underjordiske 
stængel, løgen. Paa den anden side findes der paa stepperne en hær 
af gnavere, som er henvist til at leve af plantenæring, og for dem vilde 
disse løg, som er rige paa ,oplagsnæring*, være et kjærkommet bytte, 
hvis de ikke var beskyttet paa en eiendommelig maade, nemlig ved sit 
indhold af giftige stoffe. Saaledes indeholder tulipanen et giftstof, 
tulipin, som ogsaa for mennesker virker som en farlig hjertegift, og 
af Scilla-arter (,blaastjerne*) fremstilles den rottegift, som skal have 
vist sig som den mest virksomme. 
Enkelte vilde folkeslag bar benyttet disse giftstoffe af forskjellige 
løg og knoller til pilegift. (Efter ,Prometheus"). 
Fiskenes farve. De fleste fiske, som færdes i de høiere vandlag 
eller nær vandets overflade, er paa bugen vakkert sølvglinsende, mens 
de paa ryggen er mørke, ofte sortgrønne. Denne egenskab synes at 
være nyttig af følgende grunde: De større og mere dybt staaende 
rovfiske ser dem nedenfra i en temmelig skjæv retning. Det lys, som 
herved kommer i betragtning, er det, som reflekteres fra gjenstande i 
vandet eller nær bredden under vandfladen eller — paa grundt vand — 
fra gjenstande paa bunden. Herved vil de dybere staaende fiske se 
vandfladen som en sølvglinsende flade paa grund af totalreflektion. 
Hvis nemlig straalerne nedenfra vandet træffer vandfladen under en 
indfaldsvinkel, som er lig eller større end 48", vil der indtræde total- 
reflektion, grænsefladen slipper intet lys igjennem og vil tage sig ud 
som et sølvglinsende speil. De høiere staaende fiske med sølvglin- 
sende bugside vil saaledes være bedre beskyttet mod opdagelse. 
