
Leopold v. Buch. 
Et hundredeaars minde. 
Af dr. Hg. Magnus. 
Vi har i aaret 1908 feiret adskillige fester til erindring om fædre- 
nes kampe for hundrede aar siden. Men ogsaa paa videnskabens om- 
raade kan vi iaar feire et hundrede-aars minde: den 12te november 
1808 forlod den tids mest fremtrædende geolog, Leopold v. Buch, 
Norge efter to aars reiser rundt i landet. v. Buch har for vort 
lands vedkommende været en pioner paa den geologiske udforsknings 
omraade, og derfor fortjener han at mindes ogsaa udenfor fagmæn- 
denes snevre kreds. 
1 
Friherre Christian Leopold v. Buch, herre til Gelmers- 
dorf og Schøneberg, er født 2Gde april 1774 i Stolpe i Uckermark. 
Han hørte til en gammel mårkisk adelsslegt. Vi kjender ikke noget 
til hans barndoms- og ungdomsaar ; han har henlevet disse uforstyrret 
i sit fædrene hjem og har her nydt en fortrinlig undervisning. Fem- 
ten aar gammel reiser han til Berlin og et aar senere til Freiberg 
i Sachsen, den geologiske videnskabs vugge. Her virkede den be- 
kjendte geolog Abraham Werner (jf 1817), den første som gav 
en systematisk fremstilling af geologien eller geognosien, som navnet 
var dengang, og fremsatte en bestemt teori om bergarternes og jord- 
skorpens dannelse. Da denne Wernerske teori har havt en stor betyd- 
ning for v. Buchs hele videnskabelige udvikling, vil vi her kort om- 
tale den. Han opstillede for bergarternes vedkommende tre forma- 
tioner: grundfjeld, overgangs- og fløtsbjerge, hvortil senere føiedes en 
fjerde, opskyllet land. Alle disse formationer antog Werner var af- 
satte under vand i cprindelig horisontale lag. Vulkanerne havde ikke 
havt nogen indflydelse paa jordskorpens dannelse udenfor netop den 
sidste tid. Selv en saa udpræget eruptiv bergart som basalt skulde 
Naturen 1908. 21 
