359 
man ser dem tidt flyve, han og hun i parring, idet hunnen æder paa 
en flue af sin egen størrelse; undertiden har de kamformede ben og 
besynderlige udvekster. 3die længdenerve sender en kort tvernerve 
til spidsen af anden. 
Dansefluerne (Hilara) hører til samme familie og har ogsaa 
en kort, men mere bøiet tvernerve mellem 3die og 4de. Hannerne 
har udvidede tarser og danser i kor over vandet, som de næsten 
berører; undertiden sværmer smaa arter (3 mm.) i mængde nær jor- 
den, naar det har regnet, endog inde i gader. 
Begge slegter har en stor mængde arter. 
Doliehopoderne udgjør en stor og karakterisk familie med 
flere hundrede arter, som alle er smaa. Øinene er aflange, forholdsvis 
meget store og pragtfuldt farvede, fødderne lange og tynde, ofte med 
udvidelse af tarserne, som undertiden er prydet med sølvglans og krop- 
pen metalglinsende, undertiden bedækket paa siderne med sølvhvidt 
filt. De forekommer meget paa blomster, men helst ved vand, hvor 
de gaar paa nøkkerosernes blade eller andre vandplanter. Hydropho- 
rus er ganske et vanddyr, som løber paa overfladen; den alminde- 
ligste art kjendes paa et sort punkt midt paa vingen; nogle gaar til 
siden, ligesom krabber. 
Svævefluerne (Syrphiciderne) danner som en overgang fra 
den første hovedafdeling til den følgende, idet de har den store hjørne- 
celle i vingen, men følehorn, ofte skiveformede og med rygstillet 
børste som hos følgende eller lig de egentlige fiuer. Familien indbe- 
fatter mange slegter, adskilte især ved aarenettet, ofte gjør 3die nerve 
en stor bøining. Arterne hører i det hele til de største og pragtful- 
deste af vore fluer, prydede med metalglans og gule tverstriber, hvor- 
ved de kommer til at ligne hvepse, hos hvem nogle (Volucella) snyl- 
ter; nogles larver lever af bladlus, hvorfor moderen lægger eg, hvor 
bladlus forekommer. En eiendommelighed ved arter af slegten 
Syrphys er, at de staar stille i luften surrende eller pibende. En 
eiendommelig form er slegten Bacha, der minder om snyltehvepsene. 
Den anden hovedafdeling er endnu rigere paa arter end den fore- 
gaaende. De mangler den store hjørnecelle i vingen, har kun 2 naale 
i snabelen, skiveformet ydre følehornled med rygstillet børste. 
Hid hører nogle af de merkeligste skabninger ikke blot blandt 
fluerne, men i hele dyreriget, idet flere arter af dem ikke tager næ- 
ring til sig og derfor har lukket mund; det er bremserne; de til- 
