362 
Hos skarnfluerne (Copromyza) ophører den 5te længdenerve 
bag den almindelige tvernerve, hos dyndfluerne (Limosina) baade 
4de og 5te. Disse er gjerne sorte af farve og nogle kun 2 mm. lange. 
Hos de lavest staaende fluer trænges tvernerverne helt ind til 
vingeroden, hos Phora — smaa paa blade hurtigløbende, besynder- 
ligt formede dyr — mangler de ganske og længdenerverne ved vinge- 
randen er sterke, de indre meget svage (fig. 4). 
Utøifluerne (snyltefluer) har et fladt, bredt legeme, haard 
hud, lodne ben og store klør med krumme takker. Nogle snylter paa 
hest, faar eller hjorte, andre paa fugle, mest høns og svaler; faarets 
og hjortens mangler vinger; hos dem, som har vinger, er nerverne 
samlede ved randen og tykke, paa vingens øvrige del er de yderst fine. 
Disse fluer løber meget hurtig, ofte baglæns mellem: dyrenes haar og 
fjær. De er meget seiglivede. 

Rester af en norsk kridtformation? 
Af 0. Nordgaard. 
I aarsberetning for 1874 fra foreningen til norske fortidsmindes- 
merkers bevaring udtalte O. Rygh den mening, at en fabrikation 
af flintredskaber hos vort stenaldersfolk i saa stor skala, som de saa- 
kaldte flintverksteder giver indtryk af, ikke godt kan tænkes mulig, 
hvis alt raamateriale af flint maatte hentes fra udlandet. Paa den 
anden side havde man længe anseet det som en sikker sag, at kridt- 
formationen, hvor flinten hører hjemme, ikke forekommer paa den 
skandinaviske halvø nordenfor Skaane, følgelig kunde man i Norge 
ikke vente at finde flint i nogen større mængde. Imidlertid begyndte na- 
turlige flintknoller at dukke op baade her og der. Bergmester Tel- 
lef Dahll, som foretog boringsforsøg efter stenkul, bemerkede flint 
baade paa Jæderen, paa den sydlige del af Karmøen og paa øen Jom- 
fruland. Særlig var der en rig forekomst paa Jæderen, hvor flinten 
kunde siges at være en konstant bestanddel af grusmasserne i hele 
Haa og Klep prestegjæld fra overfladen til et større dyb. Og Dahll for- 
klarede dette paa en maade, som skulde synes at være den naturligste, 
idet han antog, at flinten var rester fra et over større dele af det syd- 
lige Norge udbredt kridtlag, som istidens bræer havde bortført, saa at 
