366 
Korund er det mineral, som med hensyn til haardhed kommer 
diamant nærmest. Haardheden er dog lidt forskjellig hos de forskjel- 
lige varieteter, haardest er safir. 
Ved sin forholdsvis store specifike vegt, omtrent 4, lader korund 
sig ganske godt skille fra andre edelstene, med hvilke den ellers 
kunde forveksles. 
Mineralet angribes ikke af syrer og smelter ikke for blæserør, det 
er altsaa meget modstandsdygtigt. 
Efter farve og glans adskiller man mellem edel og uedel korund. 
Den edle korund har vakre farver og en sterk glans, der særlig kom- 
mer til sin ret paa smukt slebne flader. Glansen staar dog tilbage for 
diamantens, idet korunden kun har en vakker glaseglans. 
D 

Kemisk ren lerjord krystalliserer i farveløse krystaller; men disse 
optræder yderst sjelden i naturen. I almindelighed er lerjorden op- 
blandet med andre stoffe, og mineralet blir da farvet. De hyppigste 
farver er rød og blaa; men korund kan ogsaa være grøn, gul og violet. 
Den røde korund betegnes rubin og den blaa safir. De øvrige far- 
vede, ædle korundvarieteter betegnes med navne for andre mineraler, 
der besidder samme farve; for dog at adskille korundvarieteterne fra 
disse mineraler, med hvilke de næsten intet andet har fælles end farve 
og tildels glans, sætter man foran mineralnavnet ordet ,orientalsk". 
De blaagrønne korunder betegnes saaledes orientalsk akvamarin, de 
smaragdgrønne orientalsk smaragd, de gule orientalsk topaso.s.v. De 
farveløse kaldes leukosafir. Karakteristisk for de farvede edle korund- 
varieteter er det, at de ogsaa ved kunstig belysning beholder sit 
smukke farveskjær, mens endel andre mineraler, der ved dagslys har 
den samme farve, blir mindre smukke. 
